Kianna Alexanderová

Pár falešných polibků

Překlad:

Jayci Lee

Název originálu:

Just a Few Fake Kisses...

První vydání:

Harlequin Enterprises ULC, 2023

Překlad:

Jana Vrbacká

Odpovědný redaktor:

Bohdana Hyťhová

© 2023 by Judith J. Yi

© For the Czech Republic edition by HarperCollins Polska sp. z o.o., Warszawa 2026

Tato kniha je vydána na základě licence Harlequin Books S.A.

Všechna práva vyhrazena, včetně práva na reprodukci části díla v jakékoliv podobě.

Všechny postavy v této knize jsou fiktivní. Jakákoliv podobnost se skutečnými osobami, žijícími či zesnulými, je čistě náhodná.

Aniž by byla jakkoli omezena výlučná práva autora, spoluautora a vydavatele, je jakékoli neautorizované využití této publikace k trénování generativních technologií umělé inteligence (AI) výslovně zakázáno. Společnost HarperCollins rovněž uplatňuje svá práva podle čl. 4 odst. 3 směrnice o jednotném digitálním trhu 2019/790 a výslovně vylučuje tuto publikaci z výjimky pro těžbu textů a dat.

Harlequin a Harlequin Desire jsou ochranné známky, jejichž vlastníkem je Harlequin Enterprises Limited a které byly použity na základě jeho licence.

HarperCollins Polska je ochranná známka, jejímž vlastníkem je HarperCollins Publishers, LLC. Název ani známku není možno použít bez souhlasu vlastníka.

Ilustrace na obálce byla použita po dohodě s Harlequin Books S.A. Všechna práva vyhrazena.

HarperCollins Polska sp. z o.o.

ul. Domaniewska 34A, 02-672 Warszawa

info@harpercollins.pl

www.harpercollins.pl

www.harpercollins.cz

ISBN: 978-83-291-2925-1 (EPUB)

ISBN: 978-83-291-2926-8 (MOBI)

ISBN: 978-83-291-2927-5 (PDF)

Elektronické formáty:
Katarzyna Rek

Milá čtenářko,

možná už si balíte zavazadla na vytouženou dovolenou, nebo si už dokonce užíváte někde u vody, či v tichu přírody. Možná si naopak dáváte do těla při zvelebování chaty či chalupy. Každopádně ať tak či onak, k létu neodmyslitelně patří i příjemný relax s knihou, a od toho tady jsou mé příběhy. Čekají na Vás krásní, charismatičtí, úspěšní a bohatí hrdinové a cílevědomé, půvabné a úspěšné hrdinky, mezi kterýmižto to jiskří, div nevzplanou stránky knihy. A i když víte, že láska v mých příbězích vždycky zvítězí, stejně je hezké a příjemné sledovat, jak ti dva po určitých omylech a nedorozuměních nakonec stejně najdou cestu jeden k druhému. A tak to má být.

Užívejte si krásně léto i četbu.

S láskou

Váš Harlequin

První kapitola

Chloe Hanové bylo jasné, že mít tajemství před vlastní rodinou není příliš dobrý nápad.

Její nejstarší sestra Angie a její nynější manžel Joshua Shin tajili nejen to, že je hudebním skladatelem, ale i svůj milostný poměr. Jenže pak se jim to vymstilo. Její druhá starší sestra Megan tajila identitu Daniela Paka, svého milence na jednu noc, který se stal otcem jejího dítěte, až do chvíle, kdy se všechno nevyhnutelně provalilo.

Ačkoli nakonec všechno dobře dopadlo a všichni dostali, po čem toužili, cesta jejích sester ke štěstí byla spletitá a plná tajemství, která nakonec stejně vyplula na povrch. Chloe byla naštěstí v tomhle ohledu úplně jiná. Byla jako otevřená kniha. V jejich rodině byla pevným bodem a přesně tak to mělo zůstat. Nikdy by neudělala nic, co by to mohlo narušit. Kromě toho se v jejím životě nedělo nic, co by stálo za to tajit. Ze rtů se jí vydral zoufalý povzdech.

„Co se děje?“ Angie se na ni podívala a na čele se jí objevily ustarané vrásky.

„Nic.“ Chloe si z džínů oprášila neviditelné smítko. „Proč se ptáš?“

„Ptám se proto, že sis právě vzdychla jako oslík Ijáček.“

„Nevzdychla jsem si. Byl to dlouhý výdech,“ bránila se Chloe. „Kde je vlastně Megan? A proč s totožností našeho nového houslisty dělá takové tajnosti?“

Znovu si povzdechla. Takže Megan měla další tajemství. Už zase. Chloe si uvědomila, že má špatnou náladu hlavně proto, že se pořádně nevyspala. A také kvůli tomu, že ji včera v League of Legends porazil její úhlavní nepřítel SerialFiddler. Bylo to k vzteku.

„Říkala, že to má být překvapení. Ne tajemství,“ upozornila ji Angie. „Ať už to bude kdokoli, je to jen možný uchazeč. Konečné slovo ohledně toho, kdo se stane dočasně členem našeho tria, dokud bude Megan na mateřské, budeme mít my dvě. Protože hrát s ním budeme my.“

Chloe pomyslela na očekávaný příchod svého malého synovce a hněv z ní trochu vyprchal.

„Jste připraveny na něco, co vás úplně odrovná?“ Chloe i Angie sebou trhly. Do zkušebny, kterou si pronajaly od místí vysoké školy, vtrhla Megan a její obrovské břicho jako velká voda.

Meganin téměř maniakální úsměv zmizel, když se zpoza dveří ozval hluboký hlas… nový houslista byl tedy muž.

„Jak trapné?“ Megan se zamračila a otočila se za sebe. „Co je na tom trapného? Jen jsem chtěla připravit atmosféru pro tvůj velkolepý nástup!“

Hlasitý šepot se stal naléhavějším. Chloe natahovala uši a byla zvědavostí celá pryč. Jemný tenor tajemného muže jí zněl lahodně.

„Nesmysl,“ odsekla její sestra. „Samozřejmě, že chceš, aby tvůj nástup byl velkolepý. Jen chvíli počkej.“

„Megan, zlato,“ vložila se do toho Angie. „Přestaň toho chudáka ztrapňovat a pusť ho dál. Slibujeme, že budeme patřičně ohromené.“

„Jasně,“ zabručela Chloe trochu netrpělivě. „Upřímně, nechápu, proč z toho děláš takovou vědu. Kdo by to asi tak mohl být…“

Dveře se otevřely dokořán a do místnosti vešel… Anthony Larsen! Slova jí zmrzla na rtech. Vyskočila ze židle a očima těkala po místnosti v zoufalé snaze najít… co? Únikovou cestu? Ano, hledala únikovou cestu. Proč? Protože právě vešel jeden z nejtalentovanějších houslistů současnosti, navíc velmi pohledný, který byl v dospívání její platonickou láskou. Tohle na ni bylo příliš.

„Páni. Takže Anthony Larsen!“ Angie vstala ze židle jako by se nic nedělo a pokračovala úplně normálním hlasem. „Teď už chápu, proč s tím Megan tolik nadělala. Já jsem Angie. Moc ráda tě poznávám.“

Anthony se usmál a Chloe nevědomky vykřikla. Vrhl na ni krátký tázavý pohled a pak se otočil zpět k Angii. „Já tebe taky.“

Chloe stála jako socha rudá od hlavy až k patě. Megan k ní přišla a objala ji kolem ramen. „Chloe, ty Anthonyho nepozdravíš?“

Měla chuť svoji těhotnou sestru zaškrtit. Holýma rukama. Jakmile se dokáže pohnout. Nebo nadechnout.

Anthony dal hlavu na stranu a přátelsky pronesl: „Moc mě těší, Chloe. Megan mi o tobě tolik vyprávěla.“

V tu chvíli ze sebe konečně vypravila: „Jsem Chloe.“

Megan vedle ní vyprskla smíchy a do Chloe vjela zlost. Vrhla na sestru vražedný pohled a pak se setkala s pohledem Anthonyho Larsena. Hleděla do těch nejkrásnějších oříškově hnědých očí, jaké kdy viděla. Ach, jak často snila o tom, že se do nich bude dívat… tak jako teď. Chloe, seber se, napomenula se v duchu.

„Teda… Moc mě těší, Anthony.“ Chloe byla pyšná, jak klidně a nenuceně její hlas zněl. „Moje sestra měla pravdu, když říkala, že budeme koukat.“

Teď se začervenal Anthony a vypadal téměř jako chlapec, což bylo zvláštní, protože byl téměř o deset let starší než ona. Ale přesto vypadal roztomile, když se styděl. „No, to trochu přeháněla. Nejsem žádná celebrita. To já jsem byl nadšený, že poznám ostatní členky Tria Hana.“

„No není k sežrání?“ culila se Megan bez výčitek. Anthony si rozpačitě odkašlal.

„Megan, přestaň ho znervózňovat,“ pokárala ji Angie.

„Tak jo. Zkazíte mi každou legraci.“ Megan se stále usmívala. Pak se odkolébala na stranu místnosti a usadila se na židli. „Tak co, Anthony, jsi připravený na zkoušku?“

„Ne tak, jak bych si přál,“ připustil a třel si rukou zátylek. „Megan říkala, že na tuhle sezónu máte v repertoáru Mozartovo Divertimento v Es dur. Co kdybychom si z toho kousek zahráli?“

„Dobrá volba.“ Chloe se posadila a vytáhla z pouzdra violu. Jakmile držela v rukou nástroj, uklidnila se a přestala se cítit jako omráčená. „Co kdybychom zkusili druhou větu?“

„Adagio?“ Angie zvedla obočí a postavila si mezi nohy violoncello. „Takhle to Anthonymu zrovna neulehčíme.“

„Jasně že ne,“ řekla Megan a vrhla lstivý pohled na světově proslulého houslistu. „To bychom ho urazili.“

„Nedej bože.“ Chloe mu věnovala drzý úsměv, ale byla plna očekávání. „Tak se ukaž, Larsene.“

Zadíval se na její rty a oči mu ztmavly. Chloe cítila, jak její těžce vydobytý klid pod jeho pohledem klopýtá a ztrácí rovnováhu. Než si stačila uvědomit, co se děje, posadil se vedle ní a usmál se. „Tak jdeme na to.“

Dal si housle pod bradu a zhluboka se nadechl. Poté, kdy se podíval Chloe a Angii do očí, přikývl a zahrál první tón. Kdokoli by poslouchal by měl pocit, že všichni tři začali hrát přesně ve stejný okamžik, ale Chloe i její sestry věděly, že začátek byl trochu nesourodý. V prvních pár tónech byla znát nejistota. Podle toho, jak měl Anthony sevřené rty, to pravděpodobně cítil také.

Hráli a hudba se kolem nich zvedala a padala v melancholických vlnách. Chloe se několikrát pokusila zachytit Anthonyho pohled, aby dokázala odhadnout nástup další fráze, ale on měl hlavu skloněnou a hleděl do not. I tak byla ohromená, jak se dokázal vcítit do její i Angiiny hry. Nehrál jako sólista, kterého ony pouze doprovází. Když bylo třeba, ustoupil do pozadí, aby vyniklo violoncello a viola, a pamatoval na jejich harmonickou souhru i v částech, kde dominovaly housle. Poslední tóny zahráli v dokonalé shodě a pak sklonili své nástroje.

„Na první pokus to vůbec nebylo špatné,“ pronesla Angie s úsměvem.

„No, znělo to velice slibně,“ dodala Chloe.

Nemohla se ubránit obdivu k jeho dokonalé hře. Do své hudby vkládal tolik hloubky a vášně, až se jí tajil dech. Tohle dočasné trio dodá skladbám další rozměr a vzrušení.

„Můžeme to zkusit znovu?“ zeptal se Anthony a prohrábl si vlasy. „Normálně hraju mnohem líp.“

„Na to přece zkoušky jsou,“ zasmála se Megan a vstala ze židle. „Tak jo, Larsene. Teď jdi na chvíli ven, abychom si o tobě mohly promluvit. Moje sestry se možná rozhodnou, že s tebou dnes absolvují celou zkoušku, takže pověz svému vnitřnímu perfekcionistovi, ať se na chvíli zklidní.“

„Bože, nevzpomínám si, kdy jsem byl naposledy takhle nervózní.“ Anthony se zasmál a zavrtěl hlavou. „Mějte se mnou smilování, dámy.“

„Jasně,“ ujistila ho Chloe. Chtěla mu prozradit, že ho samozřejmě berou všemi deseti, aby zmírnila jeho úzkost, ale její sestry do toho měly také co mluvit. „Nebude to trvat dlouho.“

Naklonil hlavu a na dvě vteřiny se na ni upřeně zahleděl. Pak přikývl a odešel z místnosti. Určitě si jeho pronikavé pohledy musela jen představovat. Ne, že by nebyla na mužskou pozornost zvyklá. Sice nebyla tak krásná jako Angie nebo Megan, ale měla své vlastní kouzlo. Jen nedokázala uvěřit, že by ji sám velký Anthony Larsen mohl považovat za atraktivní nebo tak něco.

„Bla, bla, bla,“ řekla Megan. Angie se na ni podívala, jako by se zbláznila. Megan jen pokrčila rameny. „Musíme aspoň předstírat, že o něm diskutujeme, ne? Ale upřímně. O čem se tady dá diskutovat? Bereme ho.“

„Ty s ním hrát nebudeš.“ Angie zvedla oči k nebi. „Co si o něm myslíš ty, Chloe?“

„Neměl by být někdo tak slavný jako on trochu větší egoista?“ Chloe se zamračila a založila si ruce na hrudi. Stále nemohla uvěřit, jak je Anthony skromný. „Čekala jsem, že si tu skladbu přivlastní a udělá z ní své velké sólo, ale neudělal to. Ani jednou.“

Megan se na ni úkosem podívala. „Mluvíš, jako bys byla zklamaná.“

„Nejsem zklamaná,“ bránila se Chloe.

Upřímně řečeno, bylo by pro ni snazší, kdyby byl tak trochu mizera. Nechtěla znovu propadnout své dávné zamilovanosti, která trvala mnohem déle, než si její sestry dokázaly představit. To se samozřejmě nesmí stát, zvlášť, když spolu měli pracovat. Ale pomohlo by, kdyby byl méně přitažlivý.

„Má neuvěřitelný talent, to je bez debaty, ale opravdu mě ohromila jeho ochota pracovat v týmu,“ připustila Angie. „Máme ještě víc jak měsíc, než Megan odejde na mateřskou. To by mělo dát Anthonymu dost času si zvyknout na náš styl a všichni se tak lépe sehrajeme.“

„Vidíš? A je to v suchu!“ Megan zajásala a pokusila se zvednout na nohy. „Chloe, skoč pro něho, ať mu tu dobrou zprávu můžeme sdělit.“

„Proč já?“ zeptala se Chloe.

„Protože jsi nejmladší a musíš nás poslouchat,“ opáčila přidrzle Megan. „Navíc si potřebuju odpočinout. Nemám sílu vstát ze židle a přejít tuhle místnost.“

Chloe se pokoušela nevnímat, jak se jí svírá žaludek, a zamířila ke dveřím dřív, než ji přejde odvaha. Vykročila do chodby a málem do Anthonyho vrazila. Zastavila se právě včas, aby srážce zabránila, ale vykřikla leknutím.

„Sakra. Promiň,“ omluvil se Anthony.

„Nic se nestalo.“ Zvedla k němu pohled, aby se mu podívala do tváře, a měla chuť znovu vykřiknout. Byl tak vysoký, a tak blízko. „Já, ehm, hrnu se sem jako velká voda.“

„I tak se omlouvám.“ Ani se nepohnul a pohledem jí bloudil po tváři. V jeho výrazu se střídal zmatek a fascinace. Ve vzduchu se vznášelo napětí.

„Spěchala jsem ti dát dobrou zprávu,“ vyrazila ze sebe až příliš nahlas. „Už můžeš dovnitř.“ Tělo měla jako v jednom ohni. Otočila se a téměř se rozběhla ke svým sestrám dřív, než by mu padla kolem krku.

Druhá kapitola

Anthony nestačil ani mrknout a Chloe byla pryč. Jakmile došla ke svým sestrám, otočila se k němu s výrazem, ve kterém se zračil úlek. Nebyl sám, kdo cítil, co mezi nimi proběhlo. Ale musel se vzpamatovat. Upíraly se na něj tři páry očí a očekávalo se, že půjde za nimi.

Zavřel za sebou dveře a blížil se k nim, jako by o nic nešlo. V uctivé vzdálenosti se zastavil, strčil si ruce do kapes a ze všech sil se snažil nedívat na Chloe.

„Vítej v Triu Hana,“ oznámila mu Angie s vřelým úsměvem.

„Opravdu?“ zasmál se s úlevou. „Budu se ze všech sil snažit, abych si tu čest zasloužil.“

„Ani se nemůžu ušklíbnout, protože vím, že to myslí vážně,“ povzdechla si teatrálně Megan a usmála se.

„Můžeme si to Adagio zkusit ještě jednou?“ zeptal se a letmo pohlédl na Chloe. Choval se, jako by potkal krásnou ženu poprvé v životě. „Rád bych si napravil reputaci.“

„Chceš si napravit reputaci po úspěšném konkurzu?“ Chloe se na rtech objevil škádlivý úsměv a jemu se rozbušilo srdce.

„Co kdyby sis nejdřív poslechl, jak to hrajeme my tři?“ navrhla Angie. „Pak budeš mít lepší představu o tom, jak tu skladbu interpretujeme.“

„To je dobrý nápad.“ Chloe si zamyšleně poklepala na bradu. „Měli bychom to stejné udělat i u ostatních skladeb. Nejdřív s Megan, pak s Anthonym. Megan tak aspoň nevyjde ze cviku a Anthony si zvykne na náš styl.“

„A ty asi dost rychle zjistíš, že naše malá ségra má ve všem ráda systém a pořádek,“ pronesla Megan s láskyplným úsměvem.

„To ano.“ Chloe spokojeně pokývala hlavou. „Nejlepší věc je mít ve všem systém.“

„Opravdu?“ Anthony si nebyl úplně jistý, o čem se tu mluví, ale byl pro, pokud to v Chloe vyvolávalo tak očividnou spokojenost.

„No jistě.“ Nadšeně přikývla. „Je to ten nejlepší přístup ke všemu. Získáš tím maximální efektivitu a výsledky.“

Nedokázal se ubránit úsměvu. „To zní tak… produktivně.“

„Není to taková nuda, jak se ti zdá.“ Chloe na něj upřela pohled. „Ale zapomeň na to. Později mi poděkuješ.“

„Tak jo,“ sepjala ruce Angie. „Jdeme hrát, ano?“

Jejich hudba byla strhující, až mu naskočila husí kůže. Bylo opravdu pozoruhodné, jak byly sestry Hanovy sehrané. Hrály spolu celý život, ale i tak nemohl pochopit, jak dokázaly číst jedna druhé myšlenky. Jak se jejich tři nástroje spojily tak dokonale, že vytvářely jeden zvuk. Když dohrály, místností se ozval jeho nadšený potlesk.

„Tak tohle bude těžké překonat,“ nechal se slyšet.

„Prostě se budeš muset snažit, pane Nejlepší Houslisto Současnosti.“ Megan se zašklebila, ale její výraz zněžněl, když dodala: „Moje sestry ti budou krýt záda.“

Angie jen souhlasně přikývla. „Jde jen o to se naučit jeden druhému důvěřovat.“

„Pomůžeme ti, Larsene.“ Chloe mluvila lehkým tónem, ale laskavé povzbuzení v jejím pohledu ho zahřálo u srdce. Jediným krátkým kývnutím hlavy dal najevo, že souhlasí.

Tvrdá práce. To je to, co mu pomůže. Většina lidí si myslela, že úspěšného houslistu z něho udělal výjimečný talent, ale pravda byla taková, že talent pomáhá jen do určité míry. Zbytek tvořila tvrdá práce, hodiny a hodiny cvičení a zase cvičení. Díky tomu se z něj stal hudebník, kterým je dnes. A i když hraní v Trio Hana bylo něco jiného než vystupovat jako sólista, byl rozhodnutý na sobě tvrdě pracovat, aby sestry Hanovy nezklamal.

Anthony usedl na místo, které uvolnila Megan, zvedl housle a dal si je pod bradu. Tento jednoduchý pohyb byl tak důvěrně známý a přirozený, že byl téměř uklidňující. Nic jiného ho nedokázalo tak uvolnit. Zhluboka se nadechl a přiložil smyčec. Tentokrát zahráli všichni tři první tón najednou. Angie a Chloe mu skutečně pomáhaly, povzbuzovaly ho, když zaváhal, a pobízely ho, když znejistěl.

Chloe nejenže hrála skvěle, ale zvuk její violy byl jako hřejivá ruka, která ho vedla a provázala celou skladbou. I když byl pohroužený do hudby, jeho pohled se k ní znovu a znovu vracel. Jeho první zkušenost s hraním v triu byla zajímavá. Bylo v tom úplně jiné kouzlo, než když vystupoval jako sólista. Závěrečné tóny se ještě vznášely ve vzduchu, když odložili nástroje.

„To mě podrž,“ ozvala se Megan. „Mám se bát, že mi Anthony vyfoukne moje místo?“

Zasmál se. „Už to bylo lepší, ale zdaleka ne takové, jak bych si přál. Mám před sebou ještě dlouhou cestu.“

„Však se tam dostaneme, neboj,“ pronesla Angie sebevědomě.

„Dobře. Pojďme na další skladbu. Jsi na řadě, Megan.“ Chloe zatleskala. „No tak, lidi.“

„Jasně.“ Anthony vstal a usmál se na Chloe. „Systém.“

„Správně, Larsene,“ odvětila s hravým mrknutím, které mu vyrazilo dech. „Učíš se rychle.“

Když se tříhodinová zkouška chýlila ke konci, pocítil Anthony zklamání. Nemohl si vzpomenout, kdy se naposledy takhle dobře bavil.

„Můžu vás vzít na oběd, dámy?“ Podíval se na sestry, zatímco si balil housle.

„Jasně,“ vyhrkla Chloe. „Umírám hlady.“

„Já mám poslední dobou hlad pořád,“ zabručela Megan. „Ale dneska nemůžu. Mám schůzku s Danielem, půjde se mnou na prenatální prohlídku.“

„A já jdu na oběd s Joshuou a jeho dědečkem,“ řekla Angie s upřímnou lítostí. „Můžeme to odložit na jindy?“

„Samozřejmě.“ Obrátil se k Chloe, která stála vedle něho a kousala si spodní ret. Stálo ho trochu úsilí udržet pohled do jejích očí. „Takže půjdeme jenom my dva.“

„No, můžeme jít jindy, až budeme mít čas všichni…“ spustila Chloe.

„Doufal jsem, že probereme skladby, které bych si měl připravit,“ dodal honem, což byla naprostá lež. Megan mu mohla snadno poslat esemesku s informacemi a seznamem skladeb, která budou s triem hrát. „Takhle se budu moct ihned připravit na naše společné zkoušky.“

„Má pravdu.“ Angie se podívala na svou nejmladší sestru, která zvedala pouzdro s nástrojem. „Měla bys to s Anthonym probrat.“

„Nejspíš ano.“ Chloe pokrčila rameny.

Nebyla to zrovna nadšená reakce, ale bral i to. Navíc nešlo jen tak o nějakou ženu, byla to jeho kolegyně a Danielova švagrová. Jeho přítel by ho zabil, kdyby se Anthony jen dotkl Chloiny ruky. Veškerá setkání s ní musí tedy probíhat na přísně profesionální úrovni.

„Máš ráda sushi?“ zeptal se. V Los Angeles byl sushi bar, kam chodil pokaždé, když do města přijel.

„Přijde na to. Platíš ty?“ Chloe se zaculila a na pravé tváři se jí objevil dolíček.

Při pohledu na její okouzlující tvář se mu tajil dech. Připomněl si, že musí zůstat striktně profesionální. „Samozřejmě,“ vypravil ze sebe nakonec.

„Tak to pak sushi miluju,“ odvětila vesele.

Na parkovišti se rozloučili s Angií a Megan a do restaurace pak jeli každý zvlášť. Když přijel do Los Angeles, koupil si auto, protože tam měl zůstat až do konce hudební sezóny. Pokud mu bude auto vyhovovat, možná si ho vezme i do New Yorku. Po přestěhování na Manhattan zůstal totiž bez auta, protože býval příliš často mimo město a veřejná doprava mu plně vyhovovala. Ale kdyby měl vlastní auto, možná by se tam konečně začal cítit víc jako doma.

Zaparkoval na rohu u sushi baru. Před restaurací stála dlouhá fronta. Zapomněl, jak je tu v poledne rušno. Přehlédl dav lidí a na konci fronty uviděl Chloe.

„Promiň, netušil jsem, že tu bude takový nával,“ omluvil se a dával si pozor, aby si nestoupl příliš blízko ní.

„O nic přece nejde.“ Nakrčila nos. „Tady se vždycky čeká dlouho. Tak poznáš, že sushi tu mají skvělé.“

Zasmál se. „To zní logicky.“

„Jak myslíš, že to budeš zvládat?“ Naklonila hlavu na stranu. „Budeš schopen být na všech našich zkouškách a vystoupeních? Vím, že máš nabitý koncertní program a jezdíš po celém světě. Neumím si představit, jak tohle všechno zvládneš.“

„Jak víš o mém nabitém programu?“ Zvedl obočí.

„No… Máš skvělý marketing.“ Chloe si pohrávala s lemem své košile. „Ten rozruch kolem tvých koncertů se nedá přehlédnout.“

„No jo.“ Přikývl. Marketing měl opravdu skvělý. Staral se mu o něj jeho přítel a manažer Tanner Moates, stejně tak jako o obchodní stránku jeho kariéry. „Pár příštích měsíců mám volno. Budu tu jen pro Trio Hana.“

Zahleděla se na něho a zamračila se. Otevřela ústa, jako by chtěla něco říct, a pak je zavřela a zavrtěla hlavou.

Přemohla ho zvědavost. „Copak?“

„Jasně že ne,“ ujistila ho rychle.

Jejich románek na jednu noc byla chyba, kterou nehodlal opakovat.

Zvedla hlavu. „Dvacet pět let není už žádné mládí.“