S.T. ABBY

NA ZLEJ STOPE

POMSTA JE KRVAVÁ

Elektronická kniha

S.T. Abby

Sidetracked (Book 2 of the Mindfuck Series)

Copyright © 2016. SIDETRACKED by S.T. Abby

The moral rights of the author have been asserted.

Translation © 2026 by Anna Kompasová

Cover design © Simply Defined Art

Slovak edition © 2026 by IKAR, a.s.

ISBN 978-80-575-0584-6

Toto je pre tých, ktorí stratili svoj hlas.

Pre tých, čo túžia byť ako Lana Myersová.

Pre tých, o ktorých sa stále šepká.

Pre tých, ktorí každý deň bojujú, aby zabudli.

Nie ste v tom sami.

Tim Hoover

Chuck Cosby

Nathan Malone

Jeremy Hoyt

Ben Harris

Tyler Shane

Lawrence Martin

náhodný chlapík v uličke

Cieľová rovinka je na dohľad…

Prvá kapitola

„Skutočné poznanie spočíva v tom,
že si uvedomujeme rozsah vlastnej nevedomosti.“

— Konfucius

LANA

Keď mama potrebovala radu do života, siahla po Konfuciovi. A otec po Einsteinovi, keď sa mu všetko rúcalo pod rukami.

Ani jeden z týchto mŕtvych mysliteľov mi však teraz nepomáha. A nepomáhajú mi ani moji rodičia so všetkými životnými múdrosťami.

Aby som im nekrivdila: pravdepodobne by ma ani jeden z nich nepochválil za to, že som ukradla identitu inému dievčaťu, privlastnila si jeho dedičstvo a použila ho na brutálnu pomstu všetkým mužom, ktorí ma poznačili na celý život.

Ešte pred piatimi minútami šlo všetko ako po masle. Teda aspoň pre mňa.

Potom sa pred vchodovými dverami do môjho domu objavila Hadley. Asertívnym prejavom som sa jej chcela zbaviť, ale vôbec som jej nemala otvárať.

„Volám sa Hadley Graceová,“ predstaví sa.

Meno je mi povedomé, no neviem ju zaradiť.

„Aha,“ pokrčím plecami, aby som jej dala najavo, že mi to nič nehovorí.

„Logan Bennett je môj šéf,“ oznámi.

To ma prekvapí. „Nemali by ste byť vo Washingtone? Počula som, že Bubák tam nechal ďalšie telo.“

V jej očiach sa mihne čisté prekvapenie. Rýchlo vytiahne mobil, niečo si prečíta a potichu zahromží.

„Budem stručná,“ povie a podá mi spis.

Otvorím ho a srdce mi na okamih prestane biť. V rukách držím presne to, čoho som sa bála.

„Alebo vieš čo? Buď stručná radšej ty a vyklop, prečo používaš identitu mŕtveho dievčaťa.“

V hlave si prehrávam jeden scenár za druhým a snažím sa odhadnúť, koľko toho vie. Bez najmenších pochýb som si však istá, že na mojej tvári nevidieť ani náznak paniky. Kamenný výraz mám dokonale nacvičený. Pripravovala som sa na túto chvíľu – len nie v takomto rozsahu a už vôbec nie s niekým, kto je v Loganovej blízkosti.

„Máš vo zvyku vŕtať sa v minulosti frajeriek svojich kamarátov alebo som výnimka?“ spýtam sa jej chladne.

„Chceš to hrať takto? Fajn.“ Uškrnie sa. „Zavolám Loganovi a poviem mu, že ho nejaká mrcha už celé mesiace vodí za nos.“

„Poslúž si. A čo sa týka krádeže identity mŕtveho dievčaťa, to je falošné obvinenie. Ale prosím, pokojne zo seba sprav žiarlivú bláznivú hus.“

Začnem zatvárať dvere, no ona vrazí nohu do škáry a zastaví ma.

Mám ťa.

Pomaly dvere otvorím a zdvihnem obočie.

„Pred desiatimi rokmi mala Kennedy Carlylová autonehodu. Bola zhulená ako delo. Jej zranenia boli údajne nezlučiteľné so životom. A predsa zázrakom prežila. Ako je to možné?“

Zámerne o Kennedy hovorí v tretej osobe. Snaží sa ma nachytať.

„Pred desiatimi rokmi som bola iný človek. Legálne som si zmenila meno, prestala som užívať drogy a prehodnotila som svoj život. Vtedy som bola šestnásťročné decko plné hnevu. Rozhodla som sa pre nové meno, nový život, nové voľby a zdravšie nastavenie mysle. To, že som prežila, bol zázrak a nikdy som to nebrala ako samozrejmosť.“

Presne na tieto sračky som sa pripravovala a do nemoty si ich omieľala, keby raz prišiel deň, že ma niekto zaženie do kúta.

Posmešne odfrkne. „Ani sa na ňu nepodobáš. Preverila som to v softvéri na rozpoznávanie tváre. A vôbec to nesedí.“

Tak dobre… keď som si to nacvičovala, nepočítala som s tým, že sa postavím zoči-voči FBI.

„Keď si už tak dôsledne narúšala moje súkromie a porušovala zákon,“ spýtam sa sladko, „nedostala si sa náhodou aj k mojim zdravotným záznamom?“

„Zákon som neporušila,“ odsekne. „A to sa týka aj hacknutia tvojich zdravotných záznamov.“

„A predsa vieš, že moje zranenia boli také vážne, že som mala zomrieť.“ Som na ťahu.

Prižmúri oči, až sa z nich stanú len úzke čiarky. Vyhrniem si tričko, čo ju zjavne prekvapí.

Pohľad jej padne na jazvy. Tie na chrbte ešte nevidela. Ani Logan ich nespomenul, odkedy som zamrzla pri rozhovore o tých dvoch dlhých ohavných jazvách na hrudi.

Koniec ukážky