OBSAH

ÚVOD: PÓZOVÁNÍ S JISTOTOU

KAPITOLA 1: PÓZOVÁNÍ – JAK VIDÍ FOTOAPARÁT

KAPITOLA 2: PÓZOVÁNÍ A VÝRAZY OBLIČEJE

KAPITOLA 3: NÁSTRAHY PŘI PÓZOVÁNÍ

KAPITOLA 4: 10 KROKŮ K ÚSPĚŠNÝM PÓZÁM A JEJICH VARIACÍM

KAPITOLA 5: PÓZOVÁNÍ ŽEN

KAPITOLA 6: PÓZOVÁNÍ MUŽŮ

KAPITOLA 7: PÓZOVÁNÍ PÁRŮ

KAPITOLA 8: KŘIVKY

KAPITOLA 9: RODINNÉ PORTRÉTY

KAPITOLA 10: BUDOÁR

KAPITOLA 11: MATEŘSTVÍ

KAPITOLA 12: SPOJENÍ VŠEHO DOHROMADY

The Photographer’s Guide to Posing

Techniques to Flatter Everyone

Copyright © Zoner Press [2022]. Authorized translation of the English 1st edition of The Photographer’s Guide to Posing

© 2017 Lindsay Adler. This translation is published and sold by permission of Rocky Nook, Inc., the owner of all rights to publish and sell the same.

All images © Lindsay Adler unless otherwise noted.

Průvodce fotografováním portrétů a postav

Jak vytvořit skvělé fotografie v každé situaci

Lindsay Adlerová

Copyright © ZONER a.s. E-kniha vyšla v roce 2022. Všechna práva vyhrazena. Tato kniha ani žádná její část nesmí být kopírována, rozmnožována či jinak šířena bez písemného souhlasu vydavatele.

Katalogové číslo: ZRE2206

Odpovědná redaktorka: Ivana Vrajová

Překlad: Gabriela Kostašová

Tvorba e-knihy: Marek Bílý

Obálka: Marek Bílý (dle originálu publikace)

Dotazy týkající se distribuce směřujte na:

Zoner Press

ZONER a.s.

Nové sady 18, 602 00 Brno

tel.: 532 190 883

e-mail: knihy@zoner.cz

www.zonerpress.cz

ISBN epub : 978-80-7413-536-1

ISBN mobi: 978-80-7413-535-4

.

Tato kniha je věnována fotografům, kteří chtějí víc než jen „dělat fotky“.

Je věnována těm, kteří chtějí, aby lidé na jejich fotografiích vypadali výborně, cítili se výborně a byli sami sebou.

Fotografie je mocná a vaším úkolem je tuto moc předat ostatním.

Poděkování

Slovy mohu jen stěží vyjádřit, jak jsem vděčná za tento neuvěřitelný okamžik svého života. Asi jsem nikdy nebyla šťastnější a každý den se snažím si užívat radosti, kterou jsem našla (a vytvořila) s ostatními. Jsem si vědoma toho, že není vždy snadné dosáhnout štěstí, a je zde mnoho neuvěřitelných lidí, kterým chci poděkovat nejen za vytvoření této knihy, ale i za nádherný život, který prožívám.

V první řadě děkuji mámě a tátovi. Mám jedny z nejlepších rodičů na světě a věřím tomu z celého srdce. Děkuji za neochvějnou podporu, když jsem se pouštěla do velkých projektů a ještě větších snů – a teď konečně vidím, že mnoho z nich se stalo skutečností. Nepochybně jste k tomu oba značně přispěli. Velké poděkování patří zejména mé matce. Jsi jedním z nejoddanějších a nejpracovitějších lidí, které znám, a mám štěstí, že jsi se mi věnovala právě ty.

Dále velmi zvláštní poděkování patří Robertu Gordonovi, manažerovi mé značky Lindsay Adler. Pomohl jsi mi rozvinout úspěšnou značku a podnikání, které dnes mám (a miluji). Víc než to, staral ses jak o mé podnikání, tak o mě, a to jako nejlepší přítel. Nepochybuji o tom, že budoucnost nám oběma i nadále bude přinášet vzrušující a obohacující věci a zážitky.

Děkuji ti, Maggie Yatesová, za to, že jsi pomohla přivést tuto knihu k životu! Byla jsi více než laskavá, když ses potýkala s mým chaotickým rozvrhem a nekončícím přílivem nápadů, a oceňuji veškerou tvrdou práci, kterou jsi vynaložila, aby se tato kniha stala z pouhého snu úspěšnou skutečností. Děkuji Tedu Waittovi za impuls k vytvoření této knihy. Vždy se kolem mě točí milion nápadů, takže si vážím nasměrování i celkového vedení.

Nakonec musím poděkovat svému milému, laskavému a skvělému muži Chrisi Knightovi. Tvorba této knihy trvala dlouho (příliš dlouho), ale být tvým „kámošem na čtení“ bylo k nezaplacení. Pracovat s tebou bok po boku mi přinášelo jen samá pozitiva, a když jsem se cítila na dně, vždy jsi mě dokázal znovu vrátit do nálady. Určitě jsi základním kamenem mého štěstí a jsem poctěna, že tě ve svém životě mám.

O autorce

Módní fotografka Lindsay Adlerová se dostala na vrchol svého oboru jako fotografka i lektorka. Sídlí v New Yorku a její módní úvodníky se objevily v mnoha módních a fotografických publikacích, včetně Marie Claire, InStyle, Noisé, Zink, Elle, Rangefinder, Professional Photographer a v desítkách dalších. Jako lektorka fotografie je jedním z nejvyhledávanějších řečníků po celém světě, vyučuje na největších platformách v oboru a nejprestižnějších akcích, což jí vyneslo místo mezi desítkou nejlepších módních fotografů na světě. Lindsay spolupracuje s řadou špičkových značek ze světa fotografie a souvisejících odvětví, jako jsou např. Canon, Adobe nebo Microsoft.

Čistý, odvážný a grafický styl se stal charakteristickým znakem její práce, ať už se jedná o fotografování reklamních kampaní, špičkových lookbooků, fotografie šperků, kampaní na vlasy, práce pro módní úvodníky, nebo fotografie profesionálních sportovců. Lindsay je proslulá svou kreativitou a spoluprací s designéry a stylisty s cílem vytvořit svěží vzhled.

Autorka čtyř knih neustále pracuje na nových způsobech, jak sdílet své vášně a znalosti s ostatními. Každý rok učí desítky tisíc fotografů po celém světě prostřednictvím prestižních platforem, jako jsou creativeLIVE, KelbyOne, a na největších konferencích v oboru.

ÚVOD

PÓZOVÁNÍ S JISTOTOU

Fotografování lidí může nahánět strach, zvláště když stále bojujete se základy fotografie. Nefotografové si vůbec neuvědomují, o čem všem je třeba přemýšlet! Jako fotograf se musíte starat o osvětlení, pozici fotoaparátu, expozici, zaostření a všechny ostatní technické prvky ještě předtím, než na scénu pozvete fotografovaného. Následně nejenže musíte najít lichotivou pózu, ale musíte také udělat vše, co je ve vašich silách, abyste z vašeho modelu vylákali skvělé výrazy, a to i v případě, když fotografování přímo nenávidí. Máte před sebou hodně překážek, které je třeba překonat, abyste získali dokonalý portrét. A čím více se naučíte, tím lépe a hladčeji celé portrétování proběhne!

To vše může znít příliš složitě, takže jsem zde, abych vám pomohla zvládnout základní prvky portrétní fotografie. V této knize věci zjednoduším a podělím se o všechny lekce, které jsem se naučila o pózování a práci se širokou škálou modelů a modelek během své více než patnáctileté kariéry profesionální fotografky. Dnes působím jako módní fotografka v New Yorku, ale svou profesionální dráhu jsem začala v portrétním studiu, kde jsem se naučila zkrášlit nejrůznější typy postav každého fotografovaného objektu, od budoucích maminek (OBRÁZEK I.1) přes budoárovou fotografii až po svatby a mnoho dalších.

I.1 Použila jsem pózu, umístění rukou a styling, abych zdůraznila vyklenuté bříško modelky a pomohla křivkám jejího těla. U některých typů portrétů, jako je mateřství, existují zvláštní postupy, které vám pomohou zajistit, že portrét bude pro modelku skutečně lichotivý.

Zvládnutí pózování je neocenitelným kouskem rovnice pro fotografování a polichocení vašim modelům a je toho opravdu hodně, co se můžete naučit. Děsí vás pózování? Věřte mi, byla jsem tam, kde jste právě nyní vy! Po celá léta jsem se jako portrétní fotografka držela především jedné nebo dvou póz, které přinášely decentní a příznivé výsledky. Obávala jsem se experimentovat, a ještě více jsem se bála fotografovat různé typy těl. Díky dlouholeté praxi a vzdělávání je pro mě dnes volba pózy stejně přirozená jako expozice a celková kompozice. Chci se s vámi podělit o tyto znalosti a získanou jistotu pomocí lekcí v této knize.

Opravdu musím zdůraznit důležitost jistoty a získání důvěry modelu při pózování (OBRÁZEK I.2). Když vyzařujete jistotu, vaši klienti vám budou důvěřovat a během celého fotografování se budou cítit jistěji a pohodlněji. Když budete na model působit jako nejistí, nešikovní nebo zmatení, ihned zaznamenáte rozdíl v jeho chování. Tato kniha vám pomůže vybudovat základní jistoty, abyste mohli úspěšně přistupovat k pózování jakéhokoli objektu pro portrétování.

I.2 Když jako fotograf vyzařujete důvěru, stává se nakažlivou. Tato důvěra pomáhá vašim modelům cítit se během celého fotografování pohodlněji. Nejistota se často projevuje v póze nebo ve výrazu. Zde můžete cítit, jak objekt vyzařuje důvěru a jistotu.

Váš průvodce pózováním

Tato kniha je vaším průvodcem, jak pózovat s objekty a vytvářet působivé portréty pro každého! Po prostudování knihy a uvedení jejích lekcí do praxe budete mít jistotu, že z každého, kdo předstoupí před váš objektiv, vytáhnete to nejlepší. Vytvořila jsem tento projekt jako nezbytný, rychlý a užitečný průvodce pro každého portrétního fotografa nebo fotografického nadšence, který chce zvládnout pózování pro fotografování portrétů.

Naše lekce začneme tím, že odhalíme, jak váš fotoaparát vidí, a tím i jak úhel záběru, volba objektivu, perspektiva a další ovlivní vzhled vašeho modelu. Můžete mít fantastickou pózu, která však nedopadne dobře, protože jste si nevybrali ideální úhel záběru nebo zvolili nevhodný objektiv. Je důležité pochopit, jak všechny složky spolupracují, a na tom začneme budovat pevný základ.

Budeme se zabývat základními pózami, pózami, které musíte znát, i speciálními případy a budeme trénovat vaše oko, abyste vyladili pózu pro příjemnější výsledky. Budeme také zkoumat nejčastější problémy a chyby, které mohou zničit jinak skvělou pózu. Natrénujeme, jak před samotnou expozicí identifikovat pravděpodobné problémové oblasti, a provedeme jemné změny, které povedou k výrazně úspěšnějším snímkům. Společně prozkoumáme tipy na pózování těla, obličeje a rukou pro skvělé výsledky.

Druhá část této knihy jde přímo do hloubky k podstatě vylepšování pro každý objekt – od mužů, žen, párů až po rodiny, budoárovou fotografii, mateřství a další (OBRÁZEK I.3). Pro každý objekt poskytuji základní pokyny a tipy, které je třeba mít na paměti, aby pózování probíhalo úspěšně. Abych vám pomohla začít, projdeme základní pózy pro každý objekt. Tyto pózy jsou výchozím bodem, který mějte na zřeteli při přípravě portrétu. Tato kniha vás připraví na vyladění póz a úhlů záběru tak, abyste dokázali zalichotit každému. Budu se také zabývat tím, jak vzít několik základních póz a vytvořit nekonečné variace, aby vaše snímky nepůsobily podobně a abyste i v časové tísni dokázali přijít s něčím novým.

I.3 Budoárová fotografie se zaměřuje na prezentaci půvabných křivek. Předvedeme si řadu postupů, jak křivky vytvářet, včetně zužujících technik (póz, které záměrně vytvářejí zúžení ve spodní části snímku).

Doufám, že se má kniha stane vaším rádcem na náročné cestě k pózování a fotografování široké škály objektů a zároveň vám pomůže vybudovat pevné základy, které vám dodají potřebnou sebedůvěru a jistotu při tvorbě působivého a přesvědčivého portrétu.

Je póza pouze slovo se čtyřmi písmeny?

Fotografovala jsem lidi, kteří žádali, aby nevypadali příliš aranžovaně, konkrétně obvykle trvali na přirozeném potrétu. Je to ale opravdu to, co skutečně chtějí?

Pro ně jsou to jen čtyři písmena. Spojují pózování se ztuhlým tělem a nepřirozeným výrazem. Tzv. candid portréty, momentky, jsou neformální snímky obvykle pořízené, aniž by objekt věděl, že je fotografován. Lidé často spojují upřímnost s uvolněným, přirozeným výrazem. Obvykle však váš model opravdu nechce candid portrét, tedy momentku – snaží se docílit toho, aby se cítil uvolněně a na fotografii měl přirozený výraz (OBRÁZEK I.4). Dokonce i v případě, že samotné slovo póza ve vašem objektu nevzbuzuje zrovna příjemné pocity, můžete jej nastavit tak, aby se ocitl v poloze, která mu bude lichotit. Docílíte tím výrazu, díky kterému vznikne skvělý snímek.

I.4 Ačkoli objekt na tomto snímku vypadá velmi přirozeně, nejedná se o tzv. candid, přirozený portrét. Zvolila jsem pózu, světlo a úhel záběru tak, aby to lichotilo objektu a abych dosáhla této snové nálady. Abych se vyhnula strnulé a statické poloze těla, komunikovala jsem s modelkou a řídila její pohyb tak, abych dosáhla skutečného, přirozeného výrazu.

Vaše cíle

Dalším cílem této knihy je naučit se zvýraznit silné stránky jednotlivce a zároveň odvádět pozornost od jeho slabých stránek. Každý je jiný. Žádná póza nefunguje pro všechny a za každé situace. Když pochopíte, jak váš fotoaparát vidí, a zkombinujete to se základy pózování, budete moci provést úpravy tak, aby lichotily každému.

Každý, kdo předstoupí před váš fotoaparát, je nějakým způsobem krásný nebo zajímavý. Každý. Vaším úkolem je mu pomoci tyto vlastnosti ukázat. Pořízení portrétu může být zraňujícím zážitkem, který vyžaduje velkou důvěru. Vaším úkolem je vidět a ukázat to, co je v člověku nejlepší, a použít k tomu všechny nástroje, které máte jako fotograf k dispozici.

Osvědčené pózy a pokyny pro vás představují skvělý výchozí bod, ale vaše fotografické znalosti vám umožní provést vhodné změny, které pomohou jednotlivci skutečně zazářit. V této knize se budeme zabývat nástroji pro pózování a volbu perspektivy, které máte k dispozici, abyste mohli přesně ovládat, jak pomocí fotoaparátu představit váš objekt v nejlepším „světle“ (OBRÁZEK I.5).

I.5 Tato žena s křivkami byla odvážná a pro svůj portrét zvolila módní fotografii. Světlo, póza a její výraz zde spolupracují, aby vyjádřily její sebejistotu a sílu.

Už nebude potřeba říkat – „to víte, fotoaparát přidává tak 5 kilo“. Ve skutečnosti může fotoaparát 5 kilo odstranit, pokud to je to, co chcete udělat. Poznejte své možnosti a převezměte kontrolu.

Špatně a dobře

Vytvořila jsem tuto knihu tak, aby každý se zájmem o fotografování rychle a snadno určil rozdíly mezi „dobrými“ a „špatnými“ pózami. Když jsem začala studovat pózování porovnáním jednotlivých póz, zjistila jsem, že je obtížné určit, která póza je lepší. V této knize jsem odstranila problémy tím, že jsem jasně označila špatné a nevhodné pózy a dobré nebo vylepšené zaškrtnutím . Použijte tyto značky jako vodítko pro trénink vašich očí. Přečtěte si vysvětlení v dalším textu a snažte se porozumět všem rozdílům.

Pravidla jsou od toho, aby se porušovala

Stejně jako u jiných aspektů fotografie jsou pravidla určena k porušování. Naučím vás mnoho zásad pózování, které vám pomohou lépe porozumět tomu, jak zalichotit svým objektům. Jak ale již bylo řečeno, tyto pokyny mají být pevným základem a nejsou určeny k tomu, aby vás omezovaly (OBRÁZEK I.6).

I.6 Na tomto snímku jsem porušila několik běžných pravidel pózování: nevytvářeli jsme křivku, modelka je v úplném profilu a její ruce jsou hozeny dozadu, dlaň je otevřena směrem k fotoaparátu. Tento záběr však účinně vytváří náladu osvobození a divokosti, která byla pro fotografování žádoucí. Někdy může být porušení pravidel účinným nástrojem pro vizuální komunikaci.

Například při zobrazení bolesti nebo utrpení může být fotografovaný stočen do klubíčka, ruce nepohodlně napjaté. Je to špatná póza? Rozhodně ne. Podporuje kreativní vizi fotografa. Pokud je toto vaším záměrem... udělejte to! V této knize se však zaměřujeme více na tradiční portrétní pózování a techniky „vylepšování“. Naučte se pravidla pózování a pak je porušte tam, kde je to vhodné nebo potřebné.

Naučte se základní pravidla, ale nezapomeňte na důležitost výrazu v obličeji. Ani ta nejelegantnější póza nebude bez adekvátního výrazu fungovat. Samozřejmě se vám může stát, že klient bude nadšený z fotografie se „špatnou“ pózou, na které ale doslova září jeho tvář. Nedovolte, aby pravidla vstoupila do cesty vašemu spojení s fotografovanými jednotlivci, a nemějte pocit, že plně aranžovaná fotografie s dokonalou pózou je vždy tou správnou cestou. Mějte na paměti, že díky vlastní fantazii můžete vytvořit mnoho variací póz, které uvádím v této knize. Naučím vás základy pózování, ale klidně je kombinujte podle vlastního uvážení. A přidejte špetku spontánnosti.

„Trénujte své oko“

Na konec každé kapitoly, zaměřené na konkrétní téma, jsem připojila cvičení, která otestují vaše znalosti a vytrénují vaše fotografické vidění. Představím vám fotografii, na které je problematická póza. Mohou to být obecné věci, jako je držení těla nebo splynutí jeho částí, případně problémy specifické pro daný model. Vyzvu vás, abyste si prohlédli fotografii, identifikovali problémová místa a pokusili se přijít na řešení nedostatků (OBRÁZEK I.7).

I.7 Zatímco tento záběr byl velmi úspěšný, při portrétování vznikly i jiné snímky, na kterých byly boky špatně umístěny, ruka nešikovně postavena nebo byl výraz nevhodný. Je potřeba vytrénovat oko tak, aby zachytilo takovéto běžné chyby už v okamžiku, kdy k nim dochází a vy je mohli ihned napravit tak, abyste dosáhli co nejlepšího výsledku.

Mým cílem je pomoci vám začít identifikovat problémy, abyste je mohli opravit již při samotném fotografování a pořídit vhodný snímek již v jeho průběhu. Tato cvičení vám pomohou vybudovat a nastavit dovednosti v pózování tak, abyste je během portrétování mohli co nejlépe využít. Nabídnu pro každý příklad jedno možné řešení, jak zlepšit pózu, a budu jasně komentovat problém, který jsem identifikovala. Samozřejmě existuje nekonečné množství různých řešení, ale podělím se jen o jeden přístup z mnoha a ukážu řešení, které bych skutečně sama použila a vy je mohli ihned napravit tak, abyste dosáhli co nejlepšího výsledku.

Na konci každé kapitoly budete mít v sekci „Trénujte si oko“ příležitost otestovat své znalosti a schopnost zaznamenat a opravit problémy s pózováním. To vám umožní vrátit se k vlastním portrétním sezením a odhalit problémy. Ne vždy dosahuji na svých fotografiích dokonalých póz, ale dokážu zachytit mnoho problémů už přímo při fotografování místo toho, abych se při prohlížení záběrů drbala na hlavě a říkala si: „Jak mi toto mohlo uniknout?“

Závěrečná kapitola shrnuje vše, co jste se naučili, takže můžete vidět, kolik znalostí o pózování jste získali.

Další způsoby, jak se učit

Tato kniha je úžasným a jedinečným zdrojem informací, ale doporučuji také navštívit stránky learnwithlindsay.com/posing, kde máte možnost podívat se na širokou škálu instruktážních pózovacích videí, projít si průvodce pózováním, absolvovat kvízy o portrétních pózách a mnoho dalšího (OBRÁZEK I.8).

I.8 Začínající modelka Melody mě najala, abych pořídila sérii snímků pro její portfolio, kde by předvedla svoji krásnou postavu prostřednictvím stylingu a pózování. Nahlédněte do zákulisí tohoto fotografování na learnwithlindsay.com (snímek na protější straně).

Věci se pořádně naučíte, až když si je procvičíte. Neciťte se frustrovaní, pokud se výsledky nedostaví hned. Trvalo mi roky a zabralo stovky sezení, než jsem to opravdu zvládla. Doufám, že tato kniha urychlí váš proces učení, ušetří vám čas a omezí dlouhou cestu učení se z vlastních chyb. Pojďme na to a naučme se vše, co je potřeba ke zvládnutí pózování.

KAPITOLA 1

PÓZOVÁNÍ – JAK VIDÍ FOTOAPARÁT

Jednou z největších překážek, kterým fotografové čelí při pózování, je pochopení toho, jak fotoaparát vidí. Můžete mít krásnou pózu, která lichotí vašemu objektu, ale objektiv, směr a úhel záběru, který jste si vybrali, se mohou ukázat jako nevhodné. Podobně může póza pouhým okem vypadat poněkud nepřirozeně, ale díky úhlu fotoaparátu a volbě objektivu snímek vyjde skvěle!

Pózování není samostatným aspektem fotografie. Funguje ve spojení s perspektivou a tím, jak fotoaparát vidí a interpretuje váš objekt. Ve skutečnosti jsou tyto prvky neoddělitelné. Z tohoto důvodu musíme věnovat nějaký čas tomu, abychom tomuto principu skutečně porozuměli.

Pózování, volba objektivu, perspektiva a jak fotoaparát vidí

Učení perspektivy a toho, jak fotoaparát vidí, vám pomůže vybrat nejlepší pózy pro vaše objekty. Když skutečně začnete chápat koncepty perspektivy, volby objektivu a úhlu záběru, pochopení toho, jak lichotit tělu, se stává výrazně jednodušším. Budu to rozebírat kousek po kousku, ale je potřeba vědět, že všechny prvky fungují společně a projeví se v konečné póze. Pojďme do toho!

Perspektiva – pravidla, která mění všechno

Začněme tím, že stanovíme dvě nejdůležitější věci, které si musíte pamatovat o tom, jak fotoaparát vidí při pózování. Opakujte si je znovu a znovu, až je navždy dostanete do hlavy.

Pravidlo 1: Vše, co je blíže k fotoaparátu, se zdá být větší.

Pravidlo 2: Vše, co je dále od fotoaparátu, se zdá být menší.

Pamatujte na tato pravidla a nikdy na ně nezapomínejte. Stanou se vaším nejlepším přítelem v pózování, když se učíme vylepšovat a nacházet to nejlepší na vašem modelu.

Podívejme se na to v praxi. Nejjednodušší způsob, jak si zapamatovat první pravidlo, je představit si, že fotografovaný natáhne ruku směrem k fotoaparátu. Najednou ruka vypadá v porovnání se zbytkem těla obrovská. Když se ruka přiblíží k fotoaparátu, zdá se, že je větší. V tomto případě se zdá být ještě větší než celá hlava, a to kvůli perspektivě (OBRÁZEK 1.1). Když však objekt přitáhne ruku zpět k obličeji, vrátí se velikosti do správných proporcí. Čím dále je ruka od fotoaparátu, tím menší se bude zdát (OBRÁZEK 1.2). Oba tyto snímky byly pořízeny s ohniskovou vzdáleností asi 50 mm. (Poznámka redakce: Uvedené hodnoty ohniskových vzdáleností platí pro plnoformátový fotoaparát. Při použití fotoaparátu s menším senzorem je potřeba je upravit pomocí tzv. crop factoru.)

Toto je velmi účinný nástroj, pokud chcete, aby určité části těla vypadaly větší, nebo je chcete akcentovat. Při tomto postupu se ostatní části postavy zdají být menší nebo s menším vizuálním důrazem.

1.1

1.2

Volba objektivu a ohnisková vzdálenost

Další částí rovnice perspektivy je volba objektivu. Ano, to, co je nejblíže fotoaparátu, vypadá větší. Ano, cokoli je dále od fotoaparátu, se jeví jako menší. A je to právě vámi zvolená ohnisková vzdálenost, která zajistí, že tento efekt bude buď mírnější, nebo naopak přehnaný.

Při výběru objektivu si pamatujte dvě následující základní pravidla:

Pravidlo 1: Širší ohniskové vzdálenosti zveličují vzdálenost a umocňují perspektivu.

Pravidlo 2: Delší ohniskové vzdálenosti komprimují vzdálenost a potlačují efekt perspektivy.

Přemýšlejte o tom takto: Fotografujete vzdálenou horu se stromem v popředí. Pokud použijete širokoúhlý objektiv, hora se jeví od stromu velmi vzdálená a ve srovnání s ním vypadá malá. Je to dáno tím, že se širokoúhlým objektivem se musíte přiblížit více ke stromu. Pokud ale použijete dlouhý objektiv, musíte se od stromu vzdálit, tím se opticky zkrátí vzdálenost mezi stromem a horou, která se nyní jeví mnohem blíže, a velikosti stromu a hory budou ve správnějších proporcích. Ohniskovou vzdáleností měníte vnímání proporcí i vzdáleností.

1.3 Ohnisková vzdálenost 70 mm.

1.4 Ohnisková vzdálenost 180 mm.

POZOR Při fotografování skupin a rodin se může stát krátká ohnisková vzdálenost problémem, protože zvýrazňuje vzdálenosti, což způsobí, že skupina bude vypadat prostorově rozdělená a projeví se problémy se zkreslením poměrných velikostí.

Na obrázcích 1.3 a 1.4 sedí pár na lavičce ve stejné vzdálenosti od sebe. Na OBRÁZKU 1.3 jsem zvolila ohniskovou vzdálenost 70 mm, zatímco pro OBRÁZEK 1.4 jsem použila ohniskovou vzdálenost 180 mm. I když osoby na fotografiích nezměnily mezi záběry vzdálenost, delší objektiv použitý na OBRÁZKU 1.4 způsobuje (vzhledem k fotografování z větší vzdálenosti), že vypadají, jako by seděly přímo za sebou – můžete zde vidět kompresi vzdálenosti.

Vraťme se k příkladu ruky. Na něm vidíme, jak může tento koncept ovlivnit zobrazení jedné a té samé osoby. Ve všech třech příkladech má žena ruku ve stejné poloze a zhruba stejně daleko od těla směrem k fotoaparátu. Co způsobilo změny na fotografiích? Na každém z těchto tří snímků jsem změnila ohniskovou vzdálenost a tím i vzdálenost fotoaparátu od postavy. OBRÁZEK 1.5 byl pořízen 50mm objektivem, OBRÁZEK 1.6 z menší vzdálenosti širokoúhlým objektivem 24 mm a OBRÁZEK 1.7 byl sejmut 135mm teleobjektivem z větší vzdálenosti. Všimněte si, jak jsou pravidla perspektivy drasticky změněna volbou ohniskové vzdálenosti (a tedy vzdálenostíz níž fotografujete).

1.5 Základní objektiv, 50 mm.

1.6 Širokoúhlý objektiv, 24 mm.

1.7 Teleobjektiv, 135 mm.

Při krátké ohniskové vzdálenosti (24 mm) působí vzdálenost mezi rukou a obličejem přehnaně. To také vede k tomu, že ruka vypadá mnohem větší (cokoli je blíže k fotoaparátu, vypadá větší). S delším objektivem (135 mm) je vzdálenost ruka–obličej potlačena. I když je ruka k fotoaparátu blíže než obličej, vypadá prakticky proporčně správně a jako by, z hlediska perspektivy, byla přímo u obličeje.

Stručně řečeno, pokud chcete zvýraznit účinky perspektivy, použijte kratší ohniskovou vzdálenost z větší blízkosti. Pokud chcete potlačit účinky perspektivy (důležité u rodin a skupin), pak použijte delší objektiv a přiměřeně ustupte.

Stanovili jsme základy perspektivy a to, jaký na ni má vliv ohnisková vzdálenost. Co to však má, k čertu, společného s pózováním? Jsem ráda, že se ptáte.

Perspektiva a póza: Umístění těla

Pojďme si nyní představit, jak tento tento koncept funguje při fotografování lidí. Cokoliv chceme, aby vypadalo větší nebo v záběru přitahovalo více pozornosti, přibližujeme k fotoaparátu. Pokud chceme tento efekt ještě umocnit, použijeme o něco kratší objektiv. Jedním ze způsobů, jak můžeme přiblížit věci k fotoaparátu, je prostřednictvím pózy a polohy našeho objektu.

Jeden z nejzřejmějších příkladů tohoto konceptu má co do činění s postavením boků. Na následujících dvou snímcích udržuji konstantní ohniskovou vzdálenost a také stejný úhel záběru; jediná věc, která se mění, je, že modelka přesouvá svou váhu. Na OBRÁZKU 1.8 posune váhu na zadní nohu tak, aby její boky směřovaly blíže k fotoaparátu. Boky jsou nyní nejblíže k fotoaparátu, a proto vypadají větší. Přidala jsem na obrázek čáru, která ukazuje přibližnou šířku jejích stehen (OBRÁZEK 1.9).

vlevo nahoře: 1.8 , vpravo nahoře: 1.9 , vlevo dole: 1.10 , vpravo dole: 1.11

Na OBRÁZKU 1.10 jsem požádala modelku, aby přesunula svou váhu více na přední nohu, a tedy dále od fotoaparátu. Její boky a pas jsou nyní dále od fotoaparátu, a proto se budou zdát menší. Porovnáním těchto dvou snímků si všimnete extrémního rozdílu. Ve skutečnosti jsme zmenšili velikost jejích boků a stehen téměř o třetinu tím, že jsme je odsunuli dále od fotoaparátu (OBRÁZEK 1.11)! Tato ukázka ilustruje roli, kterou může perspektiva sehrát ve změnách vzhledu vašeho modelu.

Při fotografování byste měli vždy pamatovat na tuto základní techniku, která vám umožní přivést pozornost k určité oblasti těla, nebo naopak ji od ni odvést. Pokud chcete věnovat větší pozornost nějaké části těla nebo ji chcete zvětšit, přibližte ji více k fotoaparátu. Pokud chcete jiné části přisoudit méně pozornosti nebo chcete, aby vypadala menší, odtlačte ji od fotoaparátu. To platí bez ohledu na to, zda objekt sedí, stojí, je v šortkách, má na sobě šaty, ať je to muž, nebo žena. Změna perspektivy znamená obrovský rozdíl.

Podívejme se na další příklad stejného konceptu. Na této fotografii jsou postavení fotoaparátu, úhel záběru a volba objektivu totožné. Jediný rozdíl? Na OBRÁZKU 1.12 stojí modelka vzpřímeně. Na OBRÁZKU 1.13 jsem ji požádala, aby přiblížila obličej a hrudník blíže k fotoaparátu. Když tak učiní, najednou její hrudník vypadá větší a její tvář i hruď přitahují více pozornosti. Stručně řečeno, pokud chcete, aby hrudník vypadal plnější nebo chcete přitáhnout více pozornosti k obličeji, nakloňte hrudník a obličej blíže k fotoaparátu.

1.12

1.13

Takže teď, když vidíme, jak může perspektiva fungovat ve spojení s polohou těla, přidejme do mixu volbu ohniskové vzdálenosti. Změna ohniskové vzdálenosti může při úpravě pozice nebo polohy objektu umocnit, nebo potlačit efekty perspektivy.

Na OBRÁZKU 1.14 používám objektiv 70 mm a objekt stojí rovně. Pak modelku požádám, aby se naklonila k fotoaparátu. Hrudník vypadá na OBRÁZKU 1.15 plnější, větší pozornost získává obličej, ale rozdíl je jemný. Můžete si také všimnout trochu výraznější definice jejího pasu.

Pojďme to změnit. V dalším příkladu jsem použila objektiv 35 mm. Na OBRÁZKU 1.16 stojí modelka rovně a vše je zhruba v normálních proporcích. Pak jsem ji požádala, aby naklonila hrudník dopředu přibližně stejně jako v předchozím případě. A výsledek? Kratší ohnisková vzdálenost zvýrazní rozdíly (OBRÁZEK 1.17). Hlava a hrudník modelky teď vypadají mnohem větší.

vlevo: 1.14 Ohnisková vzdálenost 70 mm, vpravo: 1.15 Ohnisková vzdálenost 70 mm.

vlevo: 1.16 Ohnisková vzdálenost 35 mm, vpravo: 1.17 Ohnisková vzdálenost 35 mm.

Relativní vzdálenosti

Když pro fotografii použiji různé ohniskové vzdálenosti, efekty se výrazně liší. Na záběru s kratší ohniskovou vzdáleností můžete vidět, jak jsou proporce těla přehnané. Hrudník se zvětšuje, hlava je větší (téměř zkreslená) a pas menší. Kdybych však o kousek ustoupila, efekt by byl poněkud jemnější. Na relativní vzdálenosti také záleží! Když jste se širším objektivem blíže k objektu (kratší ohniskovou vzdáleností), je i malý rozdíl v poloze a póze významný. Když jste od objektu dále, stejná změna může být příliš jemná na to, abyste ji rozpoznali. To má co do činění s relativní vzdáleností. Když jste blízko se širším objektivem, nejenže je perspektiva přehnaná, ale i několik centimetrů změny je relativně hodně. Když se od objektu vzdálíte, pár centimetrů změny je relativně nevýznamných (protože už jste prostě dost daleko).

Mnoho skvělých portrétních umělců miluje ohniskovou vzdálenost 35 mm a vyhýbají se zkreslení tím, že neumisťují hlavu/tělo příliš blízko k okrajům snímku a přidávají trochu větší vzdálenost mezi objektem a fotoaparátem. Objektiv 35 mm nemusí fungovat ze vzdálenosti 50 cm pro portrét obličeje (tzv. headshot), ale může být brilantní z větší vzdálenosti pro snímek horní poloviny těla.

Jak vidíte, kombinace perspektivy, pózy a ohniskové vzdálenosti má zásadní vliv na vzhled objektu. Ráda bych doporučila nejlepší objektiv pro portrét, ale musím upřímně říci, že žádný takový není! Záleží na řadě faktorů a ty budeme i nadále zkoumat.

Perspektiva a úhel fotoaparátu

Dalším způsobem, jak přiblížit/vzdálit určité věci vzhledem k fotoaparátu (a tím je zvětšit/zmenšit), je změnit úhel ze kterého fotografujeme. Pojďme tedy diskutovat o umístění fotoaparátu.

Na OBRÁZCÍCH 1.18–1.20 mám modelku ležící na boku na lavičce v parku. Pořizuji tři různé záběry – každý se stejnou ohniskovou vzdáleností (50 mm) a přibližně stejnou vzdáleností od objektu k fotoaparátu. Rozdíl mezi záběry způsobuje umístění fotoaparátu.

1.18

1.19

1.20

Na OBRÁZKU 1.18 fotografuji modelku směrem od hlavy k trupu. Na OBRÁZKU 1.19 je fotoaparát přímo uprostřed proti modelce a fotografuji kolmo na její ležící tělo. Na OBRÁZKU 1.20 ji snímám od nohou směrem k hlavě. Všimněte si, jak umístění fotoaparátu zvýrazňuje a mění proporce objektu na snímcích.

Jak tato zjištění aplikovat při portrétování?

U budoárové fotografie nebo u objektu ležícího na zádech můžete fotoaparát posunout blíže k obličeji. Najednou budou obličej a hrudník vypadat větší a přitáhnou k sobě více pozornosti. To je zřetelně patrné na OBRÁZKU 1.21, kde boky a pas vypadají menší a oči naopak větší a hrudník se jeví plnější. Toho bylo dosaženo umístěním fotoaparátu.

1.21 Protože jsem vybrala úhel záběru blíže k jejímu obličeji a hrudníku, zdají se nyní větší.

Podobně například u portrétu stojícího objektu fotografování z vyššího úhlu způsobí, že obličej a hrudník budou vypadat větší, zatímco boky a pas se budou jevit menší. Úhel záběru umožňuje změnit perspektivu.

Pojďme se podívat na sérii snímků, ve kterých ohnisková vzdálenost zůstává stejná, vzdálenost fotoaparátu od objektu se nemění, zachovává se i oříznutí a mění se pouze úhel záběru.

Začnu fotografováním z nízkého úhlu těsně pod boky objektu směrem nahoru (obrázek 1.22). Vzhledem k tomu, že boky jsou blíže k fotoaparátu, vypadají mnohem větší a hlava se ve srovnání s nimi jeví menší. Na OBRÁZKU 1.23 se dostávám s fotoaparátem trochu výš, těsně pod pas. Boky stále vypadají větší, ale ne tak výrazně jako na předchozí fotografii, a důraz je těsně pod pasem ve střední části těla. obrázek 1.24 jsem pořídila asi na úrovni hrudníku a ramen. Proporce těla jsou oproti předchozímu záběru vylepšeny, s důrazem více na obličej a hrudník. Na OBRÁZKU 1.25 jsem stála na žebříku těsně nad úrovní očí. Nyní její boky a pas vypadají drobnější, naopak se zvýrazní obličej, hrudník a ramena.

1.22– 1.25

Volba objektivu a perspektiva

Nyní, když chápeme, jak úhel záběru ovlivňuje perspektivu, podívejme se na důležitost volby objektivu, abychom tento koncept posunuli ještě dále. V dalším příkladu zůstane objekt v přesně stejné poloze a v obou snímcích vyplním stejně rámeček. Na OBRÁZKU 1.26 jsem použila z větší blízkosti kratší ohniskovou délku, 28 mm, což zvýrazňuje vzdálenosti a umocňuje perspektivu. Nohy nyní vypadají vzdálenější od obličeje.

Hlava modelky vypadá mnohem větší než její nohy. Na OBRÁZKU 1.27 jsem zvolila delší ohniskovou vzdálenost, 70 mm, a mírně poodstoupila. Nohy modelky a její hlava působí nyní jako by byly blíž u sebe (takže tělo nevypadá tak dlouhé), její obličej stále vypadá větší, ale efekt není tak přehnaný.

1.26

1.27

Úhel záběru a výška objektu

Právě jsme se seznámili s tím, jak lze úhel záběru použít jako nástroj k tomu, aby určité oblasti na našem objektu vypadaly větší nebo menší. Při použití perspektivy ke změně proporcí v případě fotografování celé postavy musíme vzít v úvahu několik dalších vedlejších účinků našich postupů.

Zjednodušený koncept: Při fotografování z nízkého úhlu (zdola) se objekt jeví jako vyšší, vysoký úhel (shora) naopak způsobuje zkrácení postavy.

Konkrétně délka těla ve skutečnosti bude stejná, ale při fotografování z vysokého úhlu vypadá trup delší, zatímco nohy se zkracují; mohou vypadat až nepřiměřeně.

1.28

1.29

Podívejme se ještě jednou na obrázek z předchozí části (zde jako OBRÁZEK 1.28). Při oříznutí snímku vypadá úhel skvěle. Když si však na OBRÁZKU 1.29 zobrazíme celou délku postavy, tělo vypadá zvláštně zkráceně. Na OBRÁZKU 1.28 pří snímku shora dolů na objekt z vyššího úhlu může mít pozitivní vliv upoutání pozornosti na obličej a hrudník. Bohužel, pokud fotografujete snímek s postavou v plné délce, bude objekt vypadat mnohem kratší. Ve skutečnosti váš úhel komprimuje objekt s obecně nelichotivými výsledky. V případě použití tohoto úhlu záběru (když se snažím zdůraznit určité rysy) ořezávám nad koleny a výše.

Fotografování z velmi nízkého úhlu, jako na OBRÁZKU 1.30, způsobuje, že velikost boků objektu se zdá být přehnaná. Pokud poněkud ustoupím a fotografuji ze stejného nízkého úhlu, ale použiji delší objektiv (OBRÁZEK 1.31), objekt vypadá poměrně vysoký a proporce jsou relativně lichotivé. Jak se to stane?

1.30

1.31

Přemýšlejte o tom takto: Když jsem blízko a nízko u modelu se širokoúhlým objektivem, bude model vypadat velmi vysoký. Dívám se na něj směrem nahoru. Zobrazení má tendenci působit zkresleně, protože to, co je nejblíže k fotoaparátu (boky, pas, nohy a tak dále), se jeví jako větší. A protože jsem tak blízko k objektu s širokoúhlým objektivem, relativní vzdálenost je přehnaná. Kyčle/nohy jsou o hodně blíže ve srovnání s obličejem a hrudníkem. Osoba vypadá vysoká, ale zkreslená (OBRÁZEK 1.32). Pokud ustoupím a použiji delší objektiv, je to úplně jiné kafe. Ano, stále fotografuji ze stejného nízkého úhlu, ale při použití delšího objektivu vypadá osoba vyšší a protáhlejší. Připomenu zde relativní vzdálenosti. Když jsem dále od objektu, boky/nohy nejsou relativně o tolik blíže k fotoaparátu než obličej. Když tedy ustoupím a použiji delší objektiv, zmírní to účinky perspektivy (OBRÁZEK 1.33).

1.32

1.33

TIP

Čím blíže jste k osobě při použití širokoúhlého objektivu, tím více se zvýrazní efekty perspektivy. Pokud používáte širokoúhlý objektiv při nízkém úhlu záběru a jste velmi blízko objektu, bude postava vypadat mimořádně vysoká, ale proporčně nepřiměřeně. Použití delších objektivů ve větší vzdálenosti od objektu tyto efekty potlačuje.

Co to pro vás znamená? Pokud chcete, aby objekt působil vyšší, můžete fotografovat z nižšího úhlu. Buďte opatrní při fotografování z přílišné blízkosti s použitím příliš krátké ohniskové vzdálenosti. Místo toho zkuste při fotografování v nízkém úhlu trochu poodstoupit a používat o něco delší objektiv.

Proč na tom všem záleží

Většina lidí si myslí, že pózování je jen umístění těla. Říkají: „Pokud dám osobu do dobré pózy, pak jí to bude lichotit a dodá to tělu příjemný vzhled.“ Není to pravda! Dobrý snímek závisí na úhlu záběru a výběru objektivu a každá osoba bude potřebovat jinou kombinaci těchto prvků.

Můžete naaranžovat model ve skvělé póze, ale fotografie dopadne strašně, protože používáte nesprávný úhel záběru nebo nevhodnou ohniskovou vzdálenost. Možná si myslíte, že póza je špatná, ale ve skutečnosti jsou problémy způsobeny něčím zcela jiným.

Vezměme si tento příklad: Póza na OBRÁZKU 1.34 nemusí být špatná, ale na prvním snímku jsem zvolila příliš nízký úhel záběru (velmi blízko nohy v popředí) a příliš krátké ohnisko (24 mm). Výsledek? Noha vypadá obrovská a dominantní a hlava malá a vzdálená. Když poodstoupím a zvolím 70mm objektiv, zkreslení zmizí a póza je mnohem přijatelnější (OBRÁZEK 1.35). Je to dokonalé? Ne nutně, ale určitě jde o výrazně lepší záběr s pozorností zaměřenou zpět tam, kam patří – na tvář objektu.

Stručně řečeno, dobrá póza není dobrá, dokud úhel záběru, poloha těla a ohnisková vzdálenost nepřispějí k tomu, aby vypadala na fotografii dobře.

Kdykoli fotografujete, ptejte se sami sebe, na jakou část objektu chcete upozornit. Můžete nasměrovat pohled na obličej, hrudník, boky nebo na jakýkoli jiný prvek. Co můžete udělat, abyste tuto část těla přiblížili k fotoaparátu? Můžete změnit úhel záběru nebo upravit pózu, abyste tuto partii těla dostali blíže fotoaparátu. Možná chcete zvýraznit, nebo naopak potlačit účinek perspektivy. Podle svého záměru zvolte delší, nebo kratší ohniskovou vzdálenost. Kam směřuje pohled ve zvolené póze? Je ve vašich silách využít způsob, jakým fotoaparát vidí, abyste ovládali oko diváka a zalichotili fotografovanému objektu… tak to udělejte!

Vážení čtenáři, právě jste dočetli ukázku z knihy Průvodce fotografováním portrétů a postav.
Pokud se Vám ukázka líbila, na našem webu si můžete zakoupit celou knihu.