Ukážka z elektronickej knihy

Anna Korycińska, Agnieszka Matz

Bajki o jednorożcach

© Copyright for text, cover and illustrations
by Wydawnictwo Zielona Sowa Sp. z o. o., 2025

This translation of Bajki o jednorożcach is published
by arrangement with Wydawnictwo Zielona Sowa Sp. z o. o.

Translation © 2026 by Silvia Kaščáková

Slovak edition © 2026 by IKAR, a.s.

Všetky práva sú vyhradené. Nijaká časť tejto knihy sa nesmie reprodukovať,
ukladať do informačných systémov ani prenášať v akejkoľvek podobe
či akýmkoľvek spôsobom – elektronicky, mechanicky, fotokopírovaním,
nahrávaním alebo inak – bez predchádzajúceho písomného súhlasu
vlastníka autorských práv.

Preklad z poľského originálu Bajki o jednorożcach
(Wydawnictwo Zielona Sowa, Warszawa 2025)
Silvia Kaščáková

Redakčná úprava Eva Smikoň Samcová

Úprava obálky podľa originálu Augustín Putera

Technická redaktorka Helena Oleňová

Vydalo vydavateľstvo IKAR, a.s. – Stonožka, Bratislava
v roku 2026 ako svoju 2 712. publikáciu v elektronickej podobe.

Prvé vydanie

Sadzba a zalomenie do strán ITEM, spol. s r. o., Bratislava

IKAR, a.s.

Miletičova 23

821 09 Bratislava

www.ikar.sk | ikar@ikar.sk

ISBN 978-80-575-0739-0

Vytvorenie elektronickej verzie Dibuk, s. r. o., 2026

Piknik na privítanie leta

Rozkošná Levanduľová krajina je domovom veselých a priateľských jednorožcov. Vždy v prvý letný večer sa stretnú na lesnej čistinke a usporiadajú piknik. Teraz sa opäť pripravujú na každoročnú oslavu. Kleo a Slzička už nazbierali tie najkrajšie kvety a vyrobili z nich nádherné kytice a girlandy, ktorých vôňa prilákala motýle, lienky a vážky. Jantárik upiekol koláč s jahodami a mätou, Vločka priniesla mandľové sušienky, jablká z divej jablone, orechy, datle a figy. Mia pripravila osviežujúce nápoje z kvapiek rannej rosy a lahodného pomarančového nektáru.

„Je skvelé, že sa môžeme stretnúť a oslavovať!“ zaradovala sa Bela.

„Áno, a najlepšie na tom je, že máme pred sebou celé leto. Dni budú také teplé...“ zamyslel sa Zvonček.

„Začneme už konečne? Slnko zapadá. Je čas na oslavu!“ netrpezlivo dodal Gaštanko.

V tej chvíli vtáky začali spievať krásne melódie, ktoré zložili len na túto príležitosť. Kobylky vyhrávali na husliach z trávy. Jednorožce začali tancovať – najprv sa všetky spolu hrali v kruhu, potom vo dvojiciach. Na oblohe, ktorá razom potemnela, sa jasne trblietali svetlušky.

Keď sa tanečníci trochu unavili, usadili sa, aby zjedli pripravené maškrty a pozreli si každoročné predstavenie svojho priateľa. Jednorožec Apollo, ktorý poznal rôzne kúzelnícke triky, začal svoje vystúpenie. Priniesol veľké gule, vystreľoval ich vysoko do vzduchu špeciálnym odpaľovacím zariadením, aby hlučne vybuchovali ako ohňostroj.

„Ako úžasne to vyzerá! A aké jasné sú tie záblesky!“ čudovali sa všetci.

„Toto je posledná guľa. Uvidíte, bude najkrajšia,“ povedal Apollo a vyhodil tú najväčšiu. Publikum pozorne sledovalo ohromujúcu šou, niektoré jednorožce dokonca od úžasu zadržiavali dych. Guľa letela veľmi vysoko, a keď sa zablysla, vyzerala ako fontána chrliaca zlaté a strieborné prúdy vody. Zrazu sa úplne zotmelo a potom sa celá obloha rozžiarila. V diaľke bolo počuť tichý šum. Blesk sa zablysol po druhý aj po tretíkrát.

„Apollo, tento rok si sa s kúskami naozaj prekonal!“ žasla Kleo. „Ako to robíš?“

„Ale... tie blesky nie sú moja práca,“ trochu prekvapene odpovedal Apollo.

„Tak čo to bolo?“

Obloha sa opäť rozžiarila. Šum sa približoval a silný vietor ohýbal konáre stromov.

„Och, myslím, že prichádza silná búrka!“ uhádol Gaštanko a vtom zaburácal hrom.

Vtáky vzlietli, kobylky, lienky a motýle sa schovali v tráve a svetlušky zhasli svoje svetielka. Z neba najprv spadlo niekoľko veľkých dažďových kvapiek a potom sa spustil lejak.

„Rýchlo, musíme sa ukryť!“ zvolala Mia.

„Môj domček je najbližšie, každý nech niečo vezme a bežte ku mne!“ kričala Vločka.

Nebolo času na otáľanie. Z neba sa lial prívalový dážď, fúkalo silné vetrisko, blesky udierali všade navôkol a konáre padali zo stromov. Každý jednorožec zobral, čo mal práve najbližšie, a už o chvíľu našli bezpečné útočisko vo Vločkinom dome.

„Sme tu všetci?“ spýtala sa Kleo, keď zatvárala dvere.

„Áno, a sme úplne premočení,“ povedal Gaštanko.

„A je tu veľmi tesno,“ dodal Apollo.

„To vôbec neprekáža. Aspoň nám bude teplejšie,“ utešovala ich Mia.

„Taká škoda, že nám búrka prekazila plány a zničila náš piknik,“ trápil sa Zvonček.

„Vôbec nie. Podarilo sa nám predsa zachrániť väčšinu jedla,“ poznamenala Bela.

Vonku však stále zúril lejak. Blesky udierali veľmi blízko a hromy hlasno duneli ako výstrely.

„Najdôležitejšie je, že sme všetci v bezpečí,“ povedal Apollo. „A že sme spolu. Lebo aj keď je tu tesno, letný piknik je o spoločne strávenom čase s priateľmi. Hoci občas veci nejdú podľa plánu.“

„Tak kto si dá mandľový koláčik?“ spýtala sa Vločka.

„Ja!“

„Aj ja!“

„Všetci chceme!“

„Vzal niekto pomarančový nektár?“

„Jasné! Podajte nejaké poháre!“

Jednorožce jedli piknikové maškrty, pili pomarančový nektár a rozprávali si veselé príbehy. Čas rýchlo plynul a ani si nevšimli, kedy strašná búrka pominula. V útulnom Vločkinom domčeku sa cítili tak pohodlne, že si čoskoro, od sýtosti a únavy z rozprávania, ľahli vedľa seba a zaspali. Ráno ich zobudili hrejivé slnečné lúče, ktoré presvitali cez okno.

Koniec ukážky