Zlatý fond SME

Klasické diela nielen slovenskej literatúry na

zlatyfond.sme.sk

Od srdca k srdcu

Ľudovít V. Rizner

Objavte úžasný svet slovenských a českých ekníh s aplikáciou

Knihy v slovenčine a češtine

Copyright © 2015 Petit Press

Copyright ePub version © 2015 iAdverti

Copyright © 2015 Zlatý fond denníka SME

All rights reserved.

Ďakujeme digitalizátorom: Viera Studeničová, Bohumil Kosa, Nina Dvorská

Tento súbor podlieha licencii \'Creative Commons Attribution-NonCommercial-NoDerivs 2.5 License\'. Viac informácii na http://zlatyfond.sme.sk/dokument/autorske-prava/

ISBN-978-80-559-0091-9

Vytvorenie elektronickej verzie Dibuk, s. r. o., 2013

Pôvodná publikácia

Ľudovít V. Rizner. Od srdca k srdcu. Tlačou a nákladom dedičov Jozefa Škarnicla. Skalica 1882. 72 s.

Bibliografické poznámky

Od srdca k srdcu. Kytočka, ktorú zo svojich veršíkov mladým i starým uvil Ľ. V. Rizner.

V Skalici. Tlačou a nákladom dedičov Jozefa Škarnicla. 1882.

Začiatkom bež. roku písal mi jeden z priateľov, ktorý (mimochodom rečeno) v literatúre našej dosť čestné zaujíma miesto, že by z veršíkov mojích, po rozličných časopisoch uverejnených, hodno bolo pre ľud a mládež našu kytočku uviť a ju cestou tlače pod krovy ľudu nášho vystrojiť, bo — vraj — pospolitosť naša veľmi rada číta to, čo je v srozumiteľných rýmovaných veršoch složené.

Vyzvaný k tomu, sostavil som tedy prítomné dielko, a skôr jako by som bol rukopis svoj tlačiarni odovzdal, poslal som ho ešte jednomu zo starších výtečníkov našich, prosiac Ho, aby sa ráčil o veršíkoch mojich celkom nestranne vysloviť. Muž tento, ktorý si na poli spisby slovenskej mnohých vydobyl zásluh, o krátky čas poslal mi rukopis môj nazpät, s tak otcovsko-úprimným dopisom, že z neho aspon úryvok — samých veršíkov najbližšie sa týkajúci — i ct. obecenstvu sdeliť neváham. Píše nasledovne: „Básničky Vaše, súc ešte vždy milovníkom takýchto kúskov, ochotne som poprezeral, a teraz Vám ich s daktorými poznámkami posielam nazpäť. Že kvietky tieto, z väčša po rozličných časopisoch a kalendároch roztratené, spolu Ste sobrali a v jednej kytočke uverejniť mienite, to každý len schváliť musí. A sú toho z väčšej čiastky aj hodné, aby či po prvý raz či znovu na svetlo vyšly, bo sú i obsahom i formou zanimavé; daktorým ale chybí ešte ako sa povedá „die letzte Hand“.

Poopravujúc tedy ešte plody svoje, dľa jednoho druhého upozornenia nemenovaným pánom laskave mi sdeleného a k tomu lebo onomu veršíku sa vzťahujúceho (za čo Mu i tu srdečne ďakujem), podávam už teraz verejnosti kytočku túto jedine s tým úmyslom a k tomu cieľu, aby som ku malému počtu v literatúre našej dosial sa nachodiacich spisov prostorozumných, tiež jedným prispel dielkom, kojac sa nádejou, že veršíky moje neminú sa cieľa svojho, ba že vďačne budú čítavané i starými i mladými, a že naučenia z mnohých vyplývajúce, predsa kde tu padnú i v zem úrodnú a prinesú jaký taký užitok.

Konečne prosím, aby plody tieto len jako „verše“ posudzované boly.

V Zem. Podhradí dňa 6. Aug. 1831

L. V. R.

Riadenie v živote

Synu! keď raz vstúpiš

do prúdu života,

zkusíš, čo je svetská

zlosť, a čo dobrota.

Mužne snášaj všetko

čo ťa potká v svete,

veď znáš, že sa dobré

so zlým vždycky plete.

Ty hľaď dolu k hrobu,

hore k Stvoriteľu,

zpät na svoj počiatok,

napred k svojmu cieľu.

Dľa toho sa spravuj

na života púti:

k šomraniu na časnosť

nič ťa neprinúti.

Bôh všade so mňou

Bývam o samote,

lež nie opustený,

lebo so mňou všade

je Otec milený.

So mňou v tichej noci,

kde všetko spočíva —

On sa na ctiteľa

z vysokosti díva.

Lásku platí láskou:

kto Jeho miluje,

toho neopustí,

toho ochraňuje.

S tým je i pri smrti,

s tým i v hrobe bude,

na toho i v nebi

potom nezabude.

Keď budem i ďalej

plniť Jeho vôľu:

nemám sa čo lakať

ni kríža, ni bôľu.

Keď Ho budem vždycky

tak vrúcne milovať,

na samotu clivú

nebudem žalovať.

Trpme

Sotvaj sa Kristus Pán

narodil v Betleme,

už musel utekať

do Egyptskej zeme:

Herodes ukrutník

Ho prenasledoval,

a v srdci záhubu

proti Nemu choval.

Teda keď nás márny

svet prenasleduje,

nech sa srdce naše

tým obveseluje:

že Kristus jak dieťa

bol zradne stíhaný,

a tak i my môžme

snášať sveta rany!

Nezúfajme, bratia!

Nezúfajme, bratia,

v trápeniach a kríži —

ale verme v Boha

a pomoc sa zblíži.

Nezúfajme, bratia,

že nás svet sužuje —

mocná Božská ruka

tresce — povyšuje.

Nezúfajme,bratia,

že svet neuznalý —

kto tu zbožne žije,

v nebi dôjde chvály.

Nezúfajme, bratia,

v žiadnom kríži, strasti:

veď Kristus tiež nebol

vzácny v svojej vlasti.

Koniec ukážky