Zlatý fond SME

Klasické diela nielen slovenskej literatúry na

zlatyfond.sme.sk

Dobrodružství v soukromé škole

Arthur Conan Doyle

Copyright © 2024 Petit Press

Copyright ePub version © 2025 iAdverti

Copyright © 2024 Zlatý fond denníka SME

All rights reserved.

Ďakujeme digitalizátorom: Viera Studeničová, Viera Marková, Tibor Várnagy, Anna Studeničová

Tento súbor podlieha licencii \'Creative Commons Attribution-NonCommercial-NoDerivs 2.5 License\'. Viac informácií na

http://zlatyfond.sme.sk/dokument/autorske-prava/

ISBN-978-80-559-1130-4

￼

Pôvodná publikácia

Arthur Conan Doyle. Vzkříšení Sherlocka Holmesa. Nakladatelství Jos. R. Vilímek. Praha 1935. 264 s.

Bibliografické poznámky

A. Conan Doyle: Vzkříšení Sherlocka Holmesa

Detektivní novely

Přeložil Jos. Pachmayer

1935

Nakladatelství Jos. R. Vilímek v Praze

Třetí autorisované vydání

S ilustracemi S. Pageta

Tiskem Jos. R. Vilímka v Praze

Dobrodružství v soukromé škole

Bývaly v malém našem bytu v Bakerské ulici dramatické vstupy i dramatické odchody, avšak nepamatuji se, že by bylo náhlejšího a podivnějšího, nežli když poprvé se objevil doktor Thorneycroft Huxtable, doktor mediciny a doktor filosofie. Lístek jeho, který zdál se býti příliš malý, aby unesl váhu jeho akademických hodností, předcházel ho o několik vteřin a potom vstoupil on sám, tak mohutně, tak okázale a tak důstojně, jakoby byl pravým vtělením sebevědomí a síly. A přece první pohyb jeho, když dvéře se za ním zavřely, byl, že se zapotácel ke stolu, kdež sesmekl se na podlahu a tak spočívala majestátní jeho postava natažena a v bezvědomí na našem koberci z medvědí kůže.

Vyskočili jsme a po několik okamžiků zírali jsme v tichém úžasu na tento těžký kus, vraku podobný, kterýž svědčil o náhlé a osudné nějaké bouři daleko na oceánu života.

Potom Holmes k němu pospíchal s polštářem pod hlavu jeho a já s pálenkou pro jeho rty.

Vážná, jako sníh bílá tvář jeho rozbrázděna byla vráskami starostí, svislé váčky slzní pod uzavřenýma očima byly do šeda zbarveny, svislé rty křivily se bolestně v koutcích, čelisti byly neholeny.

Límec a košile jevily známky dlouhé cesty a vlas jevil se nečesán na hlavě pěkného tvaru.

Byl to zřejmě muž starostmi zdrcený, kterýž ležel zde před námi.

„Co jest mu, Watsone?“ tázal se Holmes.

„Úplné vysílení, možná pouhý hlad a únava,“ pravil jsem, zkoumaje prstem tepnu, kdež proud života plynul chabě a skromně.

„Zpáteční lístek z Mackletonu na severu Anglie,“ pravil Holmes, vytahuje lístek z kapsy jeho ve vestě. „Teď ještě není dvanáct hodin, zajisté tedy hodně si přivstal.“

Vrásčitá víčka oční počala se chvěti a pár vytřeštěných, šedých očí zadíval se na nás.

Okamžik na to muž ten postavil se jakž takž na nohy a tvář jeho byla celá studem zardělá.

„Odpusťte mi mou slabost, pane Holmese, byl jsem příliš utrmácen. Děkuji vám. Kdybyste mi dopřál sklenici mléka a suchar, dařilo by se mi jistě hned lépe. Přišel jsem osobně, pane Holmese, abych si zabezpečil, že se vrátíte se mnou. Bál jsem se, že žádný telegram nepřesvědčil by vás o naprosté naléhavosti mého případu.“

„Až se úplně zotavíte — —“

„Jest mi opět zcela dobře. Nemohu si ani vysvětliti, jak jsem mohl býti tak slabý. Přeju si, pane Holmese, abyste odjel se mnou do Mackletonu nejbližším vlakem.“

Přítel můj zavrtěl hlavou.

„Kollega můj, doktor Watson, může vám říci, že jsme nyní skutečně velice zaměstnáni. Jsem upoután příhodou s Ferrerovými listinami a vražda abergavennská dospěje dokonce záhy k soudnímu řízení. Jen velice důležitý účel mohl by mne tudíž nyní z Londýna vylákati.“

„Případ důležitý!“

Návštěvník náš spráskl ruce.

„Což neslyšel jste nic o únosu jediného syna vévody z Holdernesse?“

„Posledního předsedy ministerstva?“

„Tak jest. Pokusili jsme se, aby se to nedostalo do novin, avšak včera večer ,The Globe‘ zaznamenal některé pověsti. Soudil jsem proto, že věc dostala se již k vašemu sluchu.“

Holmes natáhl dlouhou, hubenou ruku svou, a vzal ze svého slovníku záznamů svazek s písmenem H.

„Holdernesse, čestný vévoda, doktor práv, doktor filosofie, baron Beberby, hrabě z Carstonu — můj bože, jaký to seznam titulů! — lord z Hallamshiru od roku 1900. Ženat s Edithou, dcerou sira Karla Appledora, od roku 1882 — dědic a jediné dítě lord Saltire, majitel asi dvou set padesáti tisíc akrů. Doly v Lancashiru a Walesu. Adressa: Carlton-House, Terrace; zámek Holdernesse v Hallamshiru; hrad Carlston v Baugom ve Walesu; lordem admirality r. 1872; státní tajemník pro — —“

„Pravda,“ přisvědčil Holmes, „tento muž jest jistě jedním z nejčelnějších poddaných koruny.“

Koniec ukážky