Vydavateľstvo Elist

www.elist.sk

Realizované s finančnou podporou Fondu na podporu kultúry národnostných menšín

Autorka: © Eva Plešková Gašparová, 2022

Redaktorka: Magda Kmeťková

Korektúry: Mgr. Lenka Mondočková (slovenčina), Marián Balog (rómčina)

Ilustrácie: Tibor Didiáš

Zhudobnenie poézie: Cyril Pleško

Obálka: Zuzi Maat

Vydali: Elist s.r.o., Liptovský Mikuláš, Zdieľanie o.z., Bratislava

Rok vydania: 2022, prvé vydanie

ISBN EPUB: 978-80-8197-456-4

ISBN MOBI: 978-80-8197-457-1

Všetky práva vyhradené. Nijaká časť tejto knihy nesmie byť reprodukovaná, uchovávaná v rešeršných systémoch alebo prenášaná akýmkoľvek spôsobom vrátane elektronického, mechanického, fotografického či iného záznamu bez predchádzajúceho písomného súhlasu autora, respektíve vydavateľa.

OBSAH

Básne Giľutne

Vianoce s otcom

Karačoňa mre dadeske

Bez mamy

Bi e daj

Bratia

Phrala

Na teba pozerám

Pre tute dikhav

Vnúčik

Tikno čhavoro

Srdce

Jilo

Keby

Te šaj

Úcta k Vám

Tumari pativ

Zhudobnené básne Giľutne pro bašavibe

Moja mladosť

Mro ternipe

Slzy

Bare jasva

Vieš

Tu džanes

Počúvam

Šunav

Rómska pieseň

Romani ďiľori

Bratku, poď

Jav phrala

Môj sen

Miro suno

Poviedky Stará mama Vakeribe la babaha

Stará mama

Amari baba

Ilonka

Ilonka

Liečiteľka

Draba

Ver

Paťa

Ty nie si ako ona

Tu nasľal sar ov

Leto v lese

Linaj ando veš

Poviedky súčasnosť Vakeribe akanik

Moja reč

Mri čhib

Srdcom

Jileha

Keď sa narodíš, máš žiť v rodine

Kana aves pro ada svito,kampel tuke te dživel andi familia

Aj takto my nakupujeme

Te avka AMEN tinkeras

Kúpele

Naňdardo kher

Chcem iného muža

Kamav aver rome

Mamin koláč

Dakeri bokoľa

Poviedky pre deti Vakeribe le čhavenge

Psík

Džukloro

Zora

Zora

Janko

Janko

Anička

Anička

Vrkoče

Hantaja

Moja priateľka Julka

Julka, mri amalkiňa

Vojnové poviedky Vakeribe palo maribe

OSVIENČIM

Oswienčin

Sľam o Roma, so dživas adaj the akanik

KLÁRA

E Klara

Agnesa

E Agnesa

„Bojte sa!“ hovorieval...

„Daran tumen!“, vakerlahi....

Pracovný tábor

Buťakero tabori

Scenáre na motívy poviedok

Chcem iného muža

ON a Ona

Romano porajmos – Rómsky holokaust

Rómske príslovia a porekadlá použité v knihe

Básne
Giľutne

Zlaté dvere otvárajú každý dom
Somnakuno vudar phravel sako jekh kher

Vianoce s otcom

Prichádza zima, sneží.

V izbe oheň horí.

Každý čaká, že

Vianoce už prichádzajú.

K stolu si posadáme,

jedla pre každého dosť.

Všetci, čo sme tu, myslíme

na teba.

Ako si tu s nami, ako na zdravie pripíjaš,

ako nám šťastie želáš.

Že si tu, s nami sa zabávaš, na husličkách hráš.

Tvoje miesto je však prázdne, bez teba

zábavy niet, nie sú tvoje pesničky, čo ich

hrali tvoje husličky.

Všetci však vieme a spomíname,

čo si nám vravieval.

Radi sa majte, na seba sa nehnevajte,

svoj život žite najlepšie, ako viete.

Žite tak, akoby ste mysleli, že každý váš

deň sú Vianoce. Žite s radosťou.

Takto na teba spomíname v tento

vianočný čas, otec náš.

Karačoňa mre dadeske

Kana jevend avel, o jiv perel,

ando khera jakh taťarel.

Sako užarel, te paťal, kaj avel

amari bari Karačoňa.

Pali kafidi bešaha, o haben

aman ovla, bokoľa, phabora,

sa ekethane hasa.

Savore, so adaj sľam, gondolinas

pre tute. Sar amenca bešes, sar

pijes pro amaro sastipe, te pri amari bach.

Sar tu adaj sľal, sar asas, sar savore khelas.

Bi tute adaj čučo than, bi tutu adaj

nakhelas. Nane tri diľori, nane tri lavutica.

Čak sako jekh džanas, te leperas, sar

amenge vakeres: Kamen tumen, narušen,

napelinen tumen, dživen tumaro dživipe sar

lekfeder kamen. Gondolinen, dživen sako dive,

sar tumen te ovel Karačoňa. Dživen lošaha.

Avka pre tute gondolinav te adi Karačoňa

mro lačho dadoro.

Bez mamy

Koľko je lásky na svete,

koľko je šťastia na zemi,

úsmevu, smiechu tiež,

však ty to sama vieš.

Vieš, že keď ráno tíško vstávaš,

s láskou ma zobúdzaš, pobozkáš

moje neposlušné vlasy

a mne sa zdá, že deň je krajší.

Dnes viem, slniečko nás hreje

ako tvoj smiech, keď prídem k tebe.

Pobozkáš ma na líčko a povieš mi:

„Moja dcérka sladká.“

Viem, nikdy sa to už nestane.

Odišla si mi.

Ty, ktorej na svete inej niet,

ty, moja pekná, najlepšia,

ty moja mamička.

Prichádza čas, keď myslím

na teba viac ako inokedy.

Kúpim ti kvety, ktoré položím

na tvoj hrob.

Zapálim sviečku a spýtam sa:

„Ako sa máš, moja mamička?

Vidíš ma, dávaš na mňa pozor

na tomto svete?“

Nik neodpovedá a ja viem.

Počuješ ma, moja mamička, počuješ, čo ti hovorím.

Bi e daj

Keti hi kamibe pro svito,

avka hi bach pre phuv.

Asavibe but.

Tu džanes lekbareder korkori.

Džanes, kaj raťaha polovkore uštes,

kamibnaha man ušťares.

Čumides mre erďava bala

u mange džal, sar o dive

ovla šukareder.

Adadive džanav – o khamoro

man taťarel sar tro asavibe

kana dža khere, ke tute.

Čumideha man pre čham,

pheneha mange, mri guli čhaj.

Džanav, šoha ma oda novla,

tu mange odgeľal, tu, savi buter

pro svito náne, tu sľalahi čak jekh.

Tu, mri lačhi, šukar, lekfeder,

tu, mri dajori.

Avel idejo, kana gondolinav pe tute.

Tina tuke viraga so da pro tro mochto,

thara mamoli, phuča –

Sar hi tuke mri dajori, dikhes man, vartalines man,

so man užarel pro svito?

Niko mange naodphenel u me džanav.

Šunes man mri dajori,

šunes man so me tuke phenav.

Bratia

Dvere otvor, vojdi

dnu,

ruku mi podaj, na líce pobozkaj.

Brat

môj. Vojdi dnu, rád ťa vidím.

Za stôl usadni, kalíštek nalej, na zdravie si pripime.

Počúvaj, pospomíname, ako a čo sme robili,

kde spolu sme chodili,

kto koho ľúbi, ako deti, s kým žijú.

Len ako ťa počúvam, brat môj,

moje srdce šťastím bije.

Tvoje slová sú ako sladký med pre moje uši,

ktoré ťa počujú.

Som rád braček, že si tu,

budem rád, keď prídeš zas.

Phrala

O vudar phrav, ande av.

O vas mande de, pre čham čumide.

Mro phral. Ande av, lošaha tut me dikhav.

Pali kafidi beš, thardi pro sastipe amenge pijav.

Šun, leperas sar, so kerav,

kaj tu, te me phirav,

ko kas kamel, sar o čhave sar dživen,

kaha savore phiren.

Sar čak tro hange šunav,mro phral,

ande mande mro jilo lošaha marel.

Tre alava sar guli avdin polovkore čuľon

ande mre kana so šunen.

Som lošado mro phral kaj aľal,

ova lošado, kaj aveha te taha.

Na teba pozerám

Pozerám na teba a srdce moje radosťou bije,

pozerám na teba a spomínam.

Spomínam, ako si prišiel prvýkrát ku mne,

ako sa tvoje očká pozerali, aký veľký bol

strach v tvojej malej duši.

Teraz pozerám, očká sa ti smejú, pozerám,

ako ma chytíš za ruku a povieš mi poď.

Priniesol si do môjho života veľkú radosť,

priniesol si teplé slniečko,

čo zohrieva moje staré srdce.

Ďakujem Bohu, že si,

ďakujem ti, Emik, že si ku mne prišiel.

Pre tute dikhav

Pre tute dikhav, o jilo lošaha marel,

pre tute dikhav, te gondolinav.

Gondolinav, sar aľal elšebno ke mande,

sar tre aťhora dikhnahi pre mande, savi sľa ande tro hurdo voďori bari dar.

Akanik dikhav, sar asan tre aťhora,

sar man astares vastestar, sar mange phenes, av.

Anďal ando mro dživipe bari loš, anďal tato khamoro,

so taťarel mro phuro jiloro.

Palikerav le Devleske, kaj sľal,

palikerav tuke Emik, kaj ke mande aľal.

Vnúčik

Už sa blíži vlak, počuť ho.

Ššš-ššš-ššš, koho vezie?

Vezie mi toho, koho chcem, koho

čakám, na koho si spomeniem.

Čakám na teba, na teba,

vnúčik môj, na tvoje dobré srdiečko.

Ako na mňa pozrieš, božtek mi dáš

a povieš, ako ma máš rád, ako ma už

samu nenecháš.

Do tvojich čiernych očiek sa pozerám,

pohladím tvoj čierny vlas a ty zas a zas

vravíš, ako ma máš rád.

Pozri, hovoríš, ako som narástol a aký

som už veľký, pozri, akú silu mám a

zrazu ma vystískaš. Vidíš, ako ťa mám rád!

Vtedy slza skĺzne z mojich očí,

nie, nič ma nebolí, to šťastie je,

šťastie, že ťa mám, že si tu.

Ľúbim ťa, vnúčik môj, ľúbim ťa.

Tikno čhavoro

O vonato avel, ma le šunav,

ššš ššš ššš, kas mange anel,

anel mange kas me kavav, pre kaste

me užarav, Užarav pre tute, pre tute,

pre mro tikno čhavoro, pre tro lačho

jiloro. Sar pre mande dikheha, sar man

gule čumideha, te pheneha adaj sľom,

adaj sľom, ma tut buter namuka,

bo tut bare kamav.

Dikha ande tre kale aťhora, učhara

tre kale balora.

Kana phenes, dik, savo baro som,

savi zor hi man,

dik baba mri - bare tut kamav.

Akor asva mre aťhendar peren,

na, nane man duk, hi man bach,

bach, kaj aľal, kaj sľal adaj. tut

mro tikno čhavoro, tut me bare kamav.

Srdce

V tvojej hrudi srdce tíško bije,

so spomienkou sa ti ťažko žije.

Pozri, stromy listy zhadzujú,

na život nový čakajú.

Tak ako ty.

Rokov prešlo veľa,

srdce slabšie bije

Hlavu ti zdobí sivý vlas,

zabudni, veď mňa máš.

Jilo

Jilo ande tute marel

sar pre late gondolines.

Dik, patra tele peren

o veša nange aven.

Sar te tu.

Berša pregele

tro jilo polovkore marel,

pre late užarel.

Parno bal pre tro šero

pobister mro romoro,

Dik pre ma,adaj sľom.

Do muža vstupuje láska očami, do ženy ušami
Ando murša avel o kamibe aťhenca, ande džuvľa kanenca

Keby

Keby som sa narodila v minulom storočí,

bola by som ako oni.

Po chodníčkoch bosá by som chodila,

pod hviezdami pri ohníku usínala.

Za muža by si vybrala toho, koho by som ľúbila.

Privinul by ma na svoju hruď, zašepkal:

Eva, len mňa ľúb.

Šťastná by som bola v jeho náručí.

Detí by som mala možno päť,

no keby veľmi chcel, aj viacej...

Krásne by sa smial a spieval hlasno,

až by aj slnko zašlo.

Keby som sa narodila v minulom storočí,

písal by sa rok 1920.

Te šaj

Te šaj uľom pro svito angale šel berša,

avahi sar te joj.

Dromorenca me phirahi, tele čercheňa

u paše jag sovahi.

Murše save me kamahi, leskeri me šaj avahi.

Ňuminlahi man pre koliňa, phenlahi mange šukare,

Eva, kamav tut.

Bachtali paš leste sovahi.

Kerlahi mange panč čhavoren,

kana by kamelas, te buter...

Asalahi, te diľazinlahi šukare

te avka zorale, kaj pe te o kamoro garuvlahi.

Te šaj uľom angal šel berša,

irinlahi pe 1920 berša.

Úcta k Vám

Ešte ako dieťa ozvala sa, spustila plač,

no nik netušil, že takto skúša svoj hlas.

Len mať hrdá, smiala sa ubolená,

že dcéru nebo jej doprialo.

Elenka, meno bude mať, tak riekol otec,

ktorý nad kolískou stál.

Nik z nich vtedy netušil, čo do vienka

dievčatku Boh nadelil.

A tak dievča rástlo,

dušu malo v oblakoch,

hľadeli na ňu tak,

ako hľadia na čudákov.

Lásku k písaniu získala,

keď prvé písmenka spoznala.

Ani sa nestihla s detstvom rozlúčiť,

už ju cesta za poznaním do sveta odviedla.

Cit, ktorý k svojej reči mala,

na papier napísala.

Reč, ktorá pod perinou spala,

sa pomaly prebúdzala.

Kráľovná sŕdc. Svojim oporou,

druhým radosť slovom rozdávala.

Ona, čo svojou dobrotou vždy a všade zlý svet skúšala na dobro a lásku zmeniť.

Všetkým srdce otvorila, rozprávkami starých

mám srdcia potešila.

Áno, ona to bola, ktorá našu krásnu reč prebudila, aby sme ju čítať mohli našim vnúčatám.

Tumari pativ

E asvin mukľa le aťhendar, te pre

rovipnaha avka uľa pro svito.

Lek bareder asalahi lakeri dukhadi daj,

te uľa la šukar čhaj.

Elenka pe vičinla, avka pheňďa

o gizdavo dad.

Niko akor nadžanlahi, so la

čhajora ande vasta o Del del.

Avka e čhajori bariľa, lakero šer

ando feľhovo sľa. Savore pre late

dikhnahi sar pre aver.

Lakero kamibe sar andi paramisi, kana

te irinel džanľa.

Aľa pro da, kaj o svite baro, u palo

siklibe lakero drom sľa phrado.

Cidlahi la o drom ando svito, te pri čhib

pro papiri diňa. Čhib, so teli duhna sovel,

ov la upre uštavel.

Kiraľka le jilestar so lošavel amere voďa.

Peskerenge sľa dake, avrenge loš te smirom diľa.

Odmuklahi savorenge. Kamlahi o svite feder te kerel,

le manušenge o kamibe te del.

Vašo da savorenge phraďa pro jilo paramisenca,

so amenge irinďa.

Avka aľa laha kamende amari šukar čhib, so ov

la uštaďa, u amen la genas le čhavorenge.

Koniec ukážky