Zlatý fond SME

Klasické diela nielen slovenskej literatúry na

zlatyfond.sme.sk

Med a zužitkování jeho v domácnosti

Alois Thuma

Copyright © 2022 Petit Press

Copyright ePub version © 2025 iAdverti

Copyright © 2022 Zlatý fond denníka SME

All rights reserved.

Ďakujeme digitalizátorom: Viera Studeničová, Viera Marková, Andrea Jánošíková, Bohumil Kosa

Tento súbor podlieha licencii \'Creative Commons Attribution-NonCommercial-NoDerivs 2.5 License\'. Viac informácií na

http://zlatyfond.sme.sk/dokument/autorske-prava/

ISBN-978-80-559-1189-2

￼

Pôvodná publikácia

Alois Thuma. Med a zužitkování jeho v domácnosti, v pernikářství a cukrářství. Knihtiskárna Stanislava Pospíšila. Chrudim 1886. 67 s.

Bibliografické poznámky

Med a zužitkování jeho v domácnosti, v pernikářství a cukrářství

Návod k nakládání ovoce do medu, ku připravování pečiva i nápojů rozličných z medu, jakož i krátké pokyny k použití medu a vosku jako léku v různých chorobách, s dodatkem o upotřebení vosku.

Sepsal Alois Thuma, učitel, místopředseda I. českého spolku ku zvelebení včelařství v Chrudimi a čestný člen ústředního včelařského spolku v Praze.

V Chrudimi.

Tiskem a nákladem knihtiskárny Stanislava Pospíšila.

1886.

Předmluva

Včelařství samo o sobě jest pro každého přítele přírody zaměstnáním nemálo zajímavým a v mnohém ohledu poučným; avšak za nynější praktické doby bylo by přec jen pravou popelkou, kdyby také neposkytovalo značnějšího užitku hmotného.

Nedá se upříti, že jest včelařství co odvětví hospodářství pravou poesií a jak vhodně i proslulý baron Schönfels propověděl, že zaujímá v hospodářství podobné místo, jako skromná fialka mezi vonnými květinami. Med pak jest skromná odměna za práci včelám věnovanou.

Úlohou tohoto spisku jest podati našim milým včelařům přiměřený návod k tomu, jak by se dal výrobek včel — med — co nejlépe v domácnosti využitkovati, aby tak stalo se včelaření nejen zajímavým, ale i prospěšným zaměstnáním. Známoť mnohému předobře, že používání medu co potravy i co nápoje lahodného bylo již těm nejstarším obyvatelům země povědomo a pochybuji, že by kterýkoliv jiný výrobek za celou řadu století, ba snad tisíciletí, tak znamenitě byl spracován a využitkován, jako med, a málo posud nalézáme spisů, ve kterých by o zužitkování medu obšírněji bylo pojednáno.

Proto doufám zavděčiti se spiskem tímto všem milým spoluvčelařům, jakož i naším spanilomyslným paním a dívkám, kteréž dovedou nám nejen náš starostiplný život oblažovati, ale i připravováním chutných pokrmův a lahodných nápojů jej též oslazovati a mnohou chorobu připraveným lékem z medu buď zmírňovati neb jí též předejíti.

Uvádím zde proto jen více předpisů k připravování pokrmův a nápojů z medu, an jednomu chutná více to, jinému ono, aby si tudíž mohl ze všeho toho vybrati, co mu po chuti. Při sepisování řídil jsem se vedle své dlouholeté zkušenosti, nabyté dílem v cukrářském závodě svých rodičův a bratrů, dílem z výstav a konečně ze spisů odborných, vydaných od osvědčených spisovatelů, jako jest náš slovutný velmistr dr. J. Dzierzon, Rothé, Pollmann, F. Stegmann, dr. Gröger, V. Lahn, J. Dennler, Sam. Jarkovský, Učík, dr. Homböck a více jiných, kterýmž tuto vřelými díky jsem zavázán a přál bych si jen, aby spisek tento došel mezi četnými přátely včelařství hojného rozšíření, a naše spanilomyslné paní a dívky aby pak dle předpisů těch připravovaly nám pokrmů a nápojů, čímž zajisté nemálo k zužitkování našeho výborného česko-moravského medu a tudíž i ku zvelebení včelařství přispějí. Mnohých dobrých pokynů naleznou tu i začátečníci v pernikářství a cukrářství, neboť i na tom musí každému včelaři záležeti, aby medu nejen v domácnosti, ale i v závodech pernikářských a cukrářských v hojnější míře bylo používáno, než dosud.

Všem pak, kteří pokrmů těch jísti a nápojů medových píti budou, volám z hloubí srdce svého: „Dobré chutnání a na zdar!“

Se včelařským pozdravem

Spisovatel.

I. Med a jeho upotřebení jindy a nyní

Med (lat. Mel, vlašs. a franc. Miel, angl. Honey, něm. Honig) jest ode včel (Apis mellifica) z různých květů sebraná a do buněk v plástech snesená a v útrobách včel uspůsobená šťáva. Prodává se buď v plástech zavičkovaných, aneb z plástů těchto vydobytý čistý med v rozličných nádobách.

Čistý, voštin prostý med obdrží včelař, nechá-li jej z plástů volně vykapati, neb pomocí medometu jej z buněk vydobude, aneb konečně na teplých kamnech v nádobě k tomu upravené dá vyhřáti a roztaviti. Při vystřikování medu z plástů pomocí medometu zachováme včelám plásty, aby jich znovu stavěti nemusely a raději medem zase naplniti mohly.

Med strojem odmeďovacím vydobývati jest za novější doby věcí již všeobecně známou a má přednost před medem přehřátým neb vyvářeným, kterýžto způsob jest již prastarý.

Až podnes dobývají med vyvářením neb přehřátím jen oni včelaři, kteří pěstují včel v úlech s dílem nepohyblivým, totiž buď v klátech neb v koších slaměných. Med takto vydobytý ztrácí mnoho na lahodné chuti a jest vždy barvy tmavohnědé. Prevářený med nemá v obchodě nikdy takovou cenu, jako med vykapaný neb na medometu vytáčený.

Od dávných dob nalezá se v obchodě med americký z Prerií, který úplně znečištěný, nedbale vymačkaný do sudů se nacpe a takto pak na trh přiváží. Med takovýto kupují pernikáři a cukráři jen k vůli značné láci, avšak k jiným účelům, zvlášť k léčení, úplně se nehodí.

Hodnota medu neměří se pouze dle toho, je-li čistý, je-li za studena neb teplem vydobytý, ale také dle toho, v kterém čase a z jakých květů je snesený.

Tak předčí med májový svou líbeznou vůní a chutí vždy med později na podzim snesený. Lahodnější a chutnější jest med snesený z květin lučních, než med pohankový a lesní, smolnatý.

Nejlahodnější a nejzdravější jest med z květů javorových, akátových, lípových, jetelových a malinových.

Pravý, čistý med má žlutavou, světle nahnědlou barvu; jest to zhoustlá z počátku průhledná tekutina, která po delší době zcukrnatí, zvlášť není-li převářena.

Chuť je sladká, poněkud ostrá, voní příjemně. Vůně jeho však závisí vždy na tom, z jakých květů jest med snesen.

Dle toho vidno, že máme mnoho druhů medu. Král řecký, který je též horlivým včelařem, má ve své sbírce přes 90 druhů medu, sestavených dílem dle krajin, dílem dle květin, z jakých byl snesen.

I z jedovatých rostlin mohou včely med snášeti, avšak ten je jedovatý a bývá příčinou značného odumírání včel. Do zásoby jej však nesbírají a proto není třeba se obávavati, že by lidem mohl býti záhubným.

Med záleží z cukru ovocného (Levulose) a cukru hroznového (Dextrose), poslednější pak snadno se hlatí, neb jak cukráři říkají zmrtví, čímž však na hodnotě své nikterakž netratí; obsahuje dále něco málo kyseliny, barviva a p.

Rusko, Polsko, Uhry, Krajinsko, Řecko, Španěly, Francie, Německo a Amerika poskytují obchodu značné množství medu. Méně ovšem vyskytuje se v obchodě med český a moravský, ačkoliv svou jakostí všechny ostatní předčí.

Známoť vůbec, že český a polský lípový med je ten nejlepší, med krajinský a uherský zavání příliš pohankou a jest tmavší, pomořanský jest nakyslý, vlašský jest aromatický, trochu nahořklý, americký (havanský a illinoiský) jest bělavý, méně aromatický, podobný našemu medu řepkovému.

Med čistý dá se na dlouho uchovati, aniž by jaké změny utrpěl. Nejlépe dá se uchovati v kamenných nádobách dobře uzavřených, umístí-li se ve chladných, suchých a tmavých místnostech.

Skysá-li někdy na povrchu, dá se snadno učistiti, když jej ve dvou dílech vody rozředíme, v nějakém pocínovaném kotlíku na plotnu postavíme a až na 100° tepla rozhřejeme, pak když asi na 50° vychladl skrze ssací papír neb řidčí plátno procedíme, pak odpařením jemu přiměřenou hustotu opatříme. Prospěšno jest, když dáme do ssacího papíru neb plátna několik kousků na hrubo roztlučeného, všeho prášku prostého uhlí dřevěného, kteréž medu mnohé nepříslušné látky odejme.

Zcukrnatělý nebo-li zmrtvělý med stane se opět průhledným a tekutým snadno pouze tím, když nádobu s medem postavíme na teplá kamna. Volným zahřátím seřidne a stane se již průhledným.

Medu lze v domácnosti na přerozmanitý způsob upotřebiti. Buď používáme ho za pomazánku na chléb neb jiné pečivo ku snídaní, k připravování perníku a různých cukrovinek, neb k vyrábění mnohých lahodných a zdravých nápojů. V lékárnách používají medu k připravování některých léků, jako jest med růžový, med dětský, med kyselý a pod.

Naši předkové dávali med vodou rozředěný zkysati a připravovali takto z něho medovinu, kteráž svým časem v krajinách slovanských, ano později i v německých byla nápojem všeobecným, velice oblíbeným. Až podnes je medovina v některých krajinách Haliče a Ruska nápojem vůbec užívaným.

Konec ukázky