Date: 2014-08-26T22:00:00+00:00

Zlatý fond SME

Klasické diela nielen slovenskej literatúry na
zlatyfond.sme.sk

Sprievodca po Krásnej Hôrke

Josef Polák

Objavte úžasný svet slovenských a českých ekníh s aplikáciou

Knihy v slovenčine a češtine

Copyright © 2013 Petit Press

Copyright ePub version © 2014 iAdverti

Copyright © 2013 Zlatý fond denníka SME

All rights reserved.

Ďakujeme digitalizátorom: Viera Studeničová, Michal Garaj, Silva Harcsová, Andrea Jánošíková, Monika Harabinová, Michal Maga

Tento súbor podlieha licencii \'Creative Commons Attribution-NonCommercial-NoDerivs 2.5 License\'. Viac informácii na http://zlatyfond.sme.sk/dokument/autorske-prava/

ISBN-978-80-559-0040-7

Pôvodná publikácia

Josef Polák: Sprievodca po Krásnej Hôrke. Slovenská knihtlačiareň. Košice 1930. 37 s.

Bibliografické poznámky

J. Polák: Sprievodca po Krásnej Hôrke

Tlačila Slovenská kníhtlačiareň, Košice

Zvonárska ulica číslo 19

1930

Nákladom vlastným

Z dejín hradu a jeho majiteľov. Do r. 1565

Rožňavskú kotlinu kryjú na juhu a juhovýchode kolmé srázy a ploché tabule vápencového Slovenského Krasu, plného podivuhodných hĺbokých kaňonov a kvápnikových jaskýň. Od severu a západu uzavierajú veniec tiahle i ostré tvary Krušnohoria, ktorými si len riečka Slaná razí pracne cestu od severu, tvoriac údolnú „veľkú cestu“ od Spiša a Dobšinej k Rožňave.

V tejto kotline zdvíha sa holý kúžel a na jeho temeni, 120 m nad krajom, hrad Krásna Hôrka.

V historickej dobe bol kraj osídlený až v XII. storočiu.

Ešte v konci tohoto storočia je to ohromný pomedzný hvozd, málo obývaný, ktorý náležel ku kráľovskému dvoru či novohradu v Turni. Zem bývala majetkom kráľa, ktorý ju dočasne požičiaval svojím úradníkom. Len cirkev mala už vtedy rozsiahle územia a kláštory sú prvými hospodárskymi podnikateľmi a kolonistmi. Po vzoru tejto kláštornej kolonizácie začali kráľovia časť svojich pomezdných hvozdov udeľovať dedične i jednotlivcom, v odmenu za služby alebo aby si ich poistili pre budúcnosť. Dávajú im územie často s plnou právomocou hradnou a to je začiatok novej šľachty, majiteľky rozsiahlych pozemkov. Na periferii novo osídlených území vznikajú nové hrady, vznikajú dediny poddanské k hospodárskemu vyťaženiu zeme i lesov. Z hradu stáva sa nová hraničná stráž, i kolonizačné centrum.

Okolo roku 1200 dostal toto územie Dominik Bán, z rodu Miškovcov, príbuzný kráľa Ondreja II. Keď jeho syn Borš zomrel bez dietok (1237), prešlo územie zase na kráľa a ten ho novou donáciou udelil (1243) dvom synom Matejovým, Filipovi a Detrichovi, z rodu Bebekov. Tomuto mocnému rodu zostáva pánstvo po 300 rokov.

Snáď je niečo pravdy na starej povesti, že prvý hrádok kolonizovanej kotliny stál na Drínovom vrchu (Somhegy), nad dedinou Drnavou (vykopané tu ostruhy a šípy), pri jednom chodníčku, ktorý tadiaľ viedol pozdĺž potoka Čermošné a Zádielskou dolinou a spojoval s Turňou. Tadiaľ vraj utiekal kráľ Béla IV. pred Tatarmi a v tom hrádku na Somhegy vraj odpočíval pred ďalším útekom.

Iná stará povesť vypráva, že ovčiak Matej našiel v lesoch poklad. Doniesol ho kráľovi a za odmenu dovolil na jeho prosbu kráľ, aby si vystaval 7 ovčíncov. Zbudoval miesto ních 7 hradov. Jeden z ních začal na Drínovom vrchu, ale čo za deň zbudoval, tajomné sily v noci preniesly na holý kúžeľ Krásnej Hôrky. Preto sa bača rozhodol pre Krásnu Hôrku.

Bebekovci rýchle sa domohli dolovaním nesmierneho bohatstva a rovnako rýchle dosahujú i najvyšších hodností v ríši.

I inakšie sa usiloval František Bebek zavďačiť sa Ferdinandovi.

Table of Contents

Obálka

Tiráž

Pôvodná publikácia

Z dejín hradu a jeho majiteľov. Do r. 1565