Jan Malý

Hľadajúci
stratených

Elektronická kniha

© Spolok sv. Vojtecha – Vojtech, spol. s r. o., Trnava 2025

ISBN 978-80-8161-710-2

2020

Obchádzať Prešov znamená byť už prakticky v Košiciach. Do cieľa zostávalo posledných sotva dvadsať minút cesty. Ján vedel, že hneď ako stará diaľnica vystúpi na úbočie lesnatého kopca, odkiaľ vedie odbočka ku krematóriu, na vzdialenom obzore sa objaví najskôr dym, potom komplex železiarní, z ktorých ten dym vychádza. A keď cesta začne klesať, konečne sa ukáže aj mesto. Uprostred vynikajú veže gotickej katedrály – jedna vyššia, druhá nikdy nedokončená –, v strede pretiahnutého námestia uličného typu. Za bývalými hradbami obklopujú staré mesto štvrte z obdobia prvej Československej republiky. Tie sú zase obopnuté novodobou hradbou panelových sídlisk z druhej polovice dvadsiateho storočia, za ktorými sa rozprestierajú najnovšie štvrte súčasnej výstavby. Aké typické pre takmer akékoľvek mesto v Československu. Stále tento výraz používal, aj keď už viac ako štvrťstoročie išlo o dva štáty. Jemu sa ale aj kvôli rodinnému pôvodu zdal jednoslovný výraz akýsi výstižnejší. Zase cítil rovnakú slabú nervozitu, ako keď pred pár rokmi prichádzal po prvý raz. Košice. Kassa. Cassovia. Ten názov preňho predstavoval tajomstvo, už odkedy si naň bol schopný z detstva spomenúť. Ešte viac sa prehĺbilo, keď sa neskôr v prvej triede naučil čítať. Teraz – už po koľký raz? – ležalo mesto opäť pred ním.

Rozhodol sa, že príjazd do mesta oddiali. Aspoň o desať minút. „Je tu posledné odpočívadlo, Veľký Šariš.“ Manželka a syn si objednali kávu so sebou, staršia dcéra ako obvykle nič. Ani najmladšia svojím výberom čerešňovej koly nesklamala. „Tak poďme, strýko nás už čaká.“

Koniec ukážky