PAOLINE EDITORIALE LIBRI

© FIGLIE DI SAN PAOLO, 2015

Via Francesco Albani, 21 – 20149 Milano (Italy)

Z talianskeho originálu:

Vincere il demonio con Gesù

Vydal: © Zachej.sk, 2019

Preklad: © ThLic. Mgr. Klaudia Kuchtová, Th.D.

Grafika: © Tomáš Kyška

ISBN: 978-80-8211-027-5

Všetky práva vyhradené. Žiadna časť tejto publikácie sa nesmie reprodukovať v akejkoľvek podobe alebo akýmkoľvek spôsobom (elektronicky, mechanicky, fotokópiami alebo iným spôsobom) bez súhlasu vlastníka autorských práv.

Soli soli soli *

*Veta je v latinčine a znamená „Jedinému Slnku vesmíru“. Ním je z môjho pohľadu a z pohľadu kresťana Boh: Slnko spravodlivosti a Zdroj všetkých radostí.

„Chorých uzdravujte, mŕtvych

krieste; malomocných očisťujte,

zlých duchov vyháňajte.“

(Mt 10,8)

„Pán si nás veriacich

nevybral pre malé veci.

Choďte vždy za veľkými vecami.“

(Pápež František, 28. apríl 2013,

omša pre birmovancov)

PREDSLOV

Rád by som predstavil knihu sestry Angely Musolesi, s ktorou som spolupracoval niekoľko rokov. Táto práca je sčasti ovocím nás oboch.

Prvá otázka: Prečo sú dnes exorcisti takí potrební? Prečo sa zdá, že diabol sa zabáva, keď môže trýzniť toľkých ľudí? Zástup satanových vyznávačov tu bol ešte predtým, ako Boh stvoril človeka. To znamená, že človek musel vždy bojovať proti pokušeniam a proti posadnutosti zlými duchmi vedenými nenávisťou k Bohu.

Čo je teda dnes nové? Také popieranie Boha, ktoré naháňa strach. Dnes sa človeku podarilo nastoliť a nechať zvíťaziť kultúru, ktorá verí, že rozum a veda dokážu vysvetliť všetko. Poprel Boha, od ktorého všetko pochádza. A výsledok je matematický: ten, kto popiera Boha, odovzdáva sa diablovi a všetkým jeho dielam. Pán jasne povedal: buď je človek s Kristom, alebo so satanom. Neexistuje žiadna alternatíva alebo stredná cesta.

Dnes viac ako inokedy je mnoho tých, ktorí sa rozhodli pre satana, alebo tých, ktorí neveria v jeho existenciu. A tak si on môže konať v úplnej slobode a pokúšať a trýzniť ľudí tisícorakými spôsobmi bez toho, aby si mysleli, že tieto zlé veci pochádzajú od neho.

A práve v tom je vhodná kniha sestry Angely Musolesi, písaná jednoduchým štýlom, akoby išlo o poviedku. Otvára oči mnohým slepým, ktorí trpia a ktorí nepochopili, aká cesta vedie k uzdraveniu. A keď si pomyslíme, že prostriedky máme priamo od Ježiša: to, čo povedal, a schopnosti, ktorými nás obdaril. Nech pomôžu tieto stránky otvoriť oči mnohým slepým, uzdraviť mnohých utrápených a udeliť všetkým pokoj, dokonca aj v utrpení.

don Gabriele Amorth

I.

BOŽIA ŠTEDROSŤ
A OHEŇ DUCHA SVÄTÉHO

Vystúp na vysoký vrch, blahozvesť Siona, pozdvihni mocne svoj hlas, blahozvesť Jeruzalema! Pozdvihni, neboj sa, povedz mestám Júdska: „Hľa, váš Boh! Hľa, Pán, Jahve prichádza v sile a rameno má vladárske, hľa, jeho odmena je s ním a jeho odplata pred ním! Ako pastier pasie svoje stádo, do náručia berie, baránky do lona dvíha, tie, čo pridájajú, vodí.“

(Iz 40,9 – 11)

„Som Lucifer. Povedz to Amorthovi, povedz mu, že som z neho unavený. Viem, je to tvoj priateľ. On nado mnou víťazí, víťazí nad všetkými zlými duchmi, pretože sa zveril Panne Márii, celkom sa zveril Panne Márii. Tá mi prikazuje, aby som odišiel, a ja ju musím poslúchnuť.“

Diabol je klamár, ale niekedy, vďaka dovoleniu Boha, hovorí pravdu. Určite ju povedal, s utrpením a námahou, z nútenej poslušnosti Bohu, keď vyslovil tieto vety. Pravdu o Panne Márii, ktorú on nenávidí, a pravdu o mojom vzťahu s donom Gabrielom Amorthom.

Poznám dona Amortha už dvadsať rokov: patrila som do modlitbovej skupiny, ktorá mu pomáhala pri exorcizmoch. Modlitbovej skupine dával duchovné prednášky počas mesačných duchovných obnov. Tam som získala základy pre pochopenie pôsobenia zlého ducha. Bežného pôsobenia, ktorému podliehajú všetci, akým sú pokušenia proti Bohu a proti našim bratom. A aj mimoriadneho pôsobenia, keď niekto, kto sa priamo spojí s diablom, zvyčajne pomocou mágova čarodejníc, vykladačov kariet, rôznych praktík okultizmu a prekliatí, spôsobuje druhým jeho účinky s vážnymi negatívnymi následkami.

Pomáham donovi Amorthovi len zriedka, a to vtedy, keď ma o to požiada a je bez svojej konkrétnej skupiny alebo spolubrata, ktorý mu dodnes pomáha. Pretože exorcista potrebuje počas vykonávania svojej služby podporu: príhovor viacerých osôb, ktoré prosia Boha, aby preukázal svoje milosrdenstvo. To posilňuje jeho modlitbu exorcizmu. V neposlednom rade je potrebné, aby tam bol niekto, kto sa konkrétne postará o praktické potreby a vyrieši problémy, ktoré sa môžu vyskytnúť vtedy, ak kňaz priamo rozkazuje diablovi v mene Ježiša.

V priebehu rokov som spolupracovala s niekoľkými exorcistami: z tohto dôvodu bez akejkoľvek pochybnosti môžem povedať, že don Amorth je najväčší exorcista. Nie preto, že má väčšiu moc oslobodzovania, ale pre svoje pôsobenie celkovo: predovšetkým má zo všetkých najviac skúseností, keďže vykonáva túto službu už vyše dvadsať rokov a naučil sa ju počas zácviku u iného veľkého exorcistu, otca Candida, ktorému robil po celé roky asistenta. V tej dobe získal základné znalosti užitočné na to, aby rozpoznal pôsobenie zlého ducha, jeho prítomnosť a možnosti oslobodenia (formácia získaná po boku skúseného exorcistu nie je záležitosť malého významu: ten, kto navštevoval niekoľkotýždňový kurz pre exorcistov a potom bol hneď oficiálne vymenovaný za exorcistu, nemá o veci žiadne znalosti a môže spôsobiť mnohé škody; potvrdili to viaceré príbehy sužovaných ľudí).

Okrem toho si veľa prečítal na túto tému a snažil sa prehĺbiť rôzne oblasti poznania súvisiace s tými, v ktorých pôsobí on, aby pochopil, ako konajú satanisti a okultisti, a aby pochopil aj praktiky východnej transcendentálnej meditácies negatívnymi následkami, ktoré, žiaľ, niekedy spôsobuje.

Jeho učenie je najlepšie, ako o tom svedčí celosvetový úspech jeho kníh. Ak sa ním riadime, môžeme naozaj oslobodiť seba i druhých spod pôsobenia „smradúcha“, ako ho volám ja, či „kreténa“, ako ho volá on.

On je však veľkým exorcistom aj preto, že je štedrým človekom. Štedrým a vtipným („Dnes som spadol. Moja matka mi stále hovorievala: starí ľudia si musia dávať pozor na tri veci: pády, zápaly a výkaly.“). Štedrým, ako je štedrý Boh.

Pápež František mal pravdu, keď vyhlásil, že „my sa bojíme uveriť bezhraničnej Božej láske, ktorú má Boh k ľudstvu“. Je to pravda: naozaj sa bojíme veriť, že nás Boh nekonečne miluje, čiže nás miluje nesmiernym spôsobom. A nesmiernym spôsobom aj odpúšťa. Všetkým. Ak zabúdame na túto zásadu, nie sme dostatočne ústretoví ani voči núdznym: myslím na väzňov, ktorí chcú žiť nový život (chodievala som po mnoho rokov do väznice, viem, že mnohí z nich sa boja odtiaľ vyjsť; viem, že mnohí by chceli žiť nový život, ale nemajú nikoho, kto by im dal prácu a prístrešie, kam by sa uchýlili s očakávaním, že tam nájdu niekoho, kto ich prijme); a myslím aj na väzňov v duchu: koľkých odmietli alebo zranili exorcisti alebo biskupi, ktorí im neverili, dokonca ich aj očierňovali! To sú previnenia proti láske, ktoré volajú o pomstu samého Boha. Amorth je, naopak, štedrý. Ak má akékoľvek pochybnosti, pošle osobu k psychológovi, ale často vykoná exorcizmus “na diagnostické účely“, pretože on tvrdí, že ak to osoba potrebuje, bude to dobré; ak nie, i tak je exorcizmus modlitbou, ktorá mu neuškodí.

A dokonca vykonáva exorcizmus aj telefonicky. V Taliansku sú iba dvaja, ktorí to praktizujú: on a jeho starý priateľ. Dvaja kňazi pre šesťdesiat miliónov osôb. Prečo tak málo, ak účinky, ako je dobre známe, sú rovnaké ako pri osobnom stretnutí? Prečo obmedzujeme Božie milosrdenstvo? A v ostatných krajinách sveta koľko exorcistov komunikuje so sužovanými a pomáha im telefonicky tak, že rozkazuje priamo diablovi pomocou tohto silného komunikačného prostriedku, ktorý je v našej dobe verejne prístupný, alebo cez Skype?

Každý spôsob a prostriedok prejavenia Božieho milosrdenstva by sme mali brať do úvahy. Musíme sa naučiť mať široké myslenie a správanie. Inými slovami, musíme sa naučiť vzájomne si darovať Božiu nežnosť, o ktorej hovorí pápež František. Mali by sme byť matkami, a to matkami všetkým tým, ktorých stretneme.

Božia nežnosť znamená napríklad aj oslobodzovanie od légií zlých duchov bankrotu, dlhov, biedy. Koľkí vedia, že existujú tieto légie zlých duchov, a koľkí od nich oslobodzujú? Tak ako je pravda, že vo svete nebudú nikdy chýbať chudobní, ako povedal Ježiš, pretože kúkoľ a otec kúkoľa budú vždy medzi nami a v každom čase bude niekomu daná príležitosť rozdávať lásku, je pravdou aj to, že v celom evanjeliu Ježiš tvrdil, že vždy budeme mať to nevyhnutné pre svoj život, ak sa budeme spoliehať na Otca: tam, kde to nevyhnutné nie je, niečo nie je v poriadku. Nemusí to byť nutne dôsledok prekliatia, no tiež sa zistilo, že niekedy pôvodom týchto problémov môže byť práve prekliatie. Práca, v ktorej sa človeku nedarí, alebo nedostatok práce môžu byť spôsobené silnou nenávisťou, nesmiernou žiarlivosťou niekoho, želaním bankrotu a nešťastia, ktoré niekto adresuje druhej osobe alebo jej rodine. Nedostatok pokoja a bieda nie sú Bohom chcené.

Božia nežnosť znamená napríklad oslobodzovanie spod légií fyzickej choroby. Existuje mnoho zlých duchov, ktorí spôsobujú fyzickú nemoc, o čom svedčí aj otec La Grua, taliansky františkánsky brat, ktorý svojimi modlitbami oslobodenia a niekedy aj exorcizmami uzdravil mnoho ľudí. Zomrel v roku 2012, ale jeho učenie je stále platné. Citovala som ho v knihe s názvom Profeta di Dio. Koľkí to vedia a aj to uskutočňujú? Ján Pavol II. vyhlásil za blahoslaveného karmelitánskeho kňaza, otca Francisca Palau y Quer (prijal meno František od Ježiša Márie Jozefa a týmto menom si ho Cirkev pripomína 20. marca), ktorý vykonával exorcizmy všetkým, ktorých k nemu priviedli: mnohí z nich sa uzdravili aj z fyzickej choroby; tých, čo sa neuzdravili, posielal k lekárom. Mnohí však boli uzdravení! Čo nám chcel týmto ukázať Ján Pavol II., keď kanonizoval tohto karmelitána? “Vezmite si z neho príklad“ – to je to, čo nám odporúčal!

Boh je štedrý. V evanjeliách je napísané, že Ježiš Kristus uzdravoval všetkých, ktorí ho požiadali o pomoc a verili v neho. A že oslobodil všetkých, ktorých stretol, ak v neho dúfali. Ježiš Kristus nám prikázal, aby sme darovali jeho nežnosť a moc jeho kríža svetu: „Chorých uzdravujte, mŕtvych krieste, malomocných očisťujte, zlých duchov vyháňajte.“ Nedal nám len príležitosť, právomoc, ale nám dal príkaz, povinnosť, rozkaz. „A tých, čo uveria, budú sprevádzať tieto znamenia: v mojom mene budú vyháňať zlých duchov…“ Aby svet uveril v jeho víťazstvo nad ríšou zosnulých, nad zlými duchmi, nad smrťou, aby uveril v život v ňom, v zmŕtvychvstanie, v jeho silu. To sa môže prejaviť, ak veríme jeho slovu.

Viera v Ježišovo slovo umožňuje uskutočňovať mohutnú silu jeho vzkriesenia. Iba pomocou viery v jeho slovo a v jeho moc môžeme vidieť zázraky. „Na tvoje slovo spustím siete,“ zvolá nerozhodný Peter. A stal sa priam zázrak bohatého rybolovu. „Urobte všetko, čo vám povie,“ prikáže najsvätejšia Mária v Káne. Čo vám povie. A šesťsto litrov vody sa premenilo na víno. Šesťsto, nie dva litre (porov. Jn 2,6). Pre veľkú vieru v neho Ježiš sa nad ním zľutoval a prejavil svoju moc („Božie kráľovstvo spočíva v moci,“ pripomína nám svätý Pavol, 1 Kor 4,20).

Tak prečo mu potom neveríme, ak nám prikazuje, aby sme oslobodzovali od zlých duchov, alebo veríme tomu, že je nedostatkom racionálnosti, keď pokladáme za potrebné často oslobodzovať spod pôsobenia zlého ducha? Niekedy sa pýtam seba samej, čo viedlo k vzniku epidémie patologických presvedčení, že veriť v tú časť evanjelií, ktorá sa zaoberá touto témou, značí nedostatok zdravého úsudku.

Moc viery v Ježiša slovami kňaza, ktorého účinnosť viery som mala možnosť vidieť osobne, umožňuje prejaviť Božie milosrdenstvo, Božiu lásku voči jeho deťom. Prikázal nám „oslobodzovať“ od zlých duchov tak, ako to robil on, a nielen s nimi bojovať („Zlých duchov vyháňajte“: „vyháňať“ obrazne znamená „vyhodiť“, „surovo poslať preč“). Človeka oslobodzujeme z pút. Aj porobenie je putom. Uskutočňuje sa za tým účelom, aby niekoho postihlo v rodine, v práci, v živote. K tomu, aby sa človek z neho vymanil, je potrebný obrad ustanovený Cirkvou alebo modlitby za oslobodenie, ktoré, ako často tvrdí don Amorth, môžu byť účinnejšie než exorcizmus, pretože veľa závisí od viery a svätosti toho, kto sa prihovára, kto ich vykonáva. Za tým účelom často hovorí – aj o tom napísal –, že svätá Katarína Sienská oslobodzovala od zlých duchov modlitbami za oslobodenie tých, ktorých exorcisti nedokázali oslobodiť. A podobný výsledok dosiahli niekoľkí ďalší, ktorí neboli kňazmi ani exorcistami. Napríklad svätý František, ktorý bol diakonom, alebo svätý Benedikt, patrón exorcistov, ktorý bol mníchom. Napokon ani Ježiš nezakazuje pohanovi oslobodzovať v jeho mene; a kto môže povedať, že to nie je účinné („‚Učiteľ, videli sme kohosi, ako v tvojom mene vyháňa zlých duchov. Bránili sme mu v tom, veď nechodí s nami.‘ Ježiš vravel: ‚Nebráňte mu! Lebo nik, kto robí divy v mojom mene, nemôže tak ľahko zle hovoriť o mne. Veď kto nie je proti nám, je za nás. A kto by vám dal piť čo len za pohár vody preto, že ste Kristovi, veru, hovorím vám: Nepríde o svoju odmenu.‘“, Mk 9,38 – 41).

Počas svojho takmer trojročného verejného účinkovania Ježiš stretol zhruba milión ľudí. Predsa sa v evanjeliách píše, že oslobodil a uzdravil mnoho ľudí. Sme azda teraz obozretnejší v porovnaní s jeho dobou, je menej nenávisti naokolo? Je menej bolesti? Nedôvera v Ježiša znamená veriť tomu, že diabol obťažuje ľudí len zriedkavo. Pápež František viackrát varoval veriacich pred pôsobením diabla na človeka a spoločnosť: „Koľko rán zasadzuje zlo ľudstvu: vojny, násilnosti, ekonomické konflikty, ktoré postihujú tých najslabších, baženie po peniazoch, moci, korupcia, rozdelenia, zločiny proti životu a proti stvorenstvu. My všetci však môžeme premôcť zlo, ktoré je v nás a vo svete: pomocou Krista, cez dobro.“¹ Posolstvo vzkrieseného Krista v súvislosti s touto problematikou bolo jasné: „Ak uveríte (evanjeliám, skutkom, ktoré som vykonal), uvidíte.“ A nie: „Čakáme, že najprv uvidíme – očividne, priamo – diabla, a až potom uveríme“, ako mnohí uvažujú, hovoria, učia (mimochodom aj šarlatáni, ktorí tvrdia, že neexistuje žiadna súvislosť medzi satanizmom a posadnutosťou, vzďaľujú ľudí od Božej pravdy a radosti). Ak niekto neverí, ...

Koniec ukážky