Ukážka z elektronickej knihy

Z anglického originálu Chelsea Curto: POWER PLAY (D. C. Stars #2) preložila Miroslava Košická

Translation © 2026 by Miroslava Košická

Zodpovedná redaktorka: Mgr. Anetta Letková

Jazyková korektúra: Mária Danihelová

Copyright © 2024 by Chelsea Curto

All rights reserved.

This edition is published by arrangement with the Subagent Andrew Nurnberg Associates International Ltd, 43 Great Russell Street, London WC1B 3PD, UK, in association with Andrew Nurnberg Associates Prague s.r.o., Jugoslávských partyzánů 17, 160 00 Praha 6, Czech Republic.

Slovak edition © 2026 by Vydavateľstvo Zelený Kocúr s.r.o., 931 01 Šamorín, Morušová 1950/5, Slovensko

Webová stránka: zelenykocur.sk

E-mail: redakcia@zelenykocur.sk

Návrh obálky: Chloe Friedlein

Grafická úprava: Design Amorandi

Grafická úprava obálky: Zsuzsi Kispál

ISBN 978-80-69010-82-6

EAN 9788069010826

Všetky práva vyhradené. Len pre vaše osobné potešenie. Táto kniha sa nesmie opätovne predávať ani darovať iným osobám. Ak ste si túto knihu nekúpili alebo nebola zakúpená len pre vaše použitie, prosím, vráťte ju a kúpte si vlastnú kópiu. Ďakujeme, že knihu pirátsky nereprodukujete a rešpektujete nespočetné množstvo hodín, ktoré jej autorka venovala.

Táto kniha je fikcia. Mená, postavy, spoločnosti, miesta, udalosti a incidenty sú výplodom autorkinej fantázie alebo sú použité fiktívne. Akákoľvek podobnosť so skutočnými osobami, živými či mŕtvymi, alebo so skutočnými udalosťami, je čisto náhodná.

Nijaká časť tejto knihy sa nesmie reprodukovať v žiadnej podobe alebo akýmikoľvek elektronickými alebo mechanickými prostriedkami vrátane systémov na uskladnenie dát a vyhľadávanie informácií, s výnimkou použitia krátkych citátov v recenzii knihy.

Vytvorenie elektronickej verzie Dibuk, s. r. o., 2026

Pre všetkých, ktorí si mysleli, že lásku už znova nenájdu.

Sľubujem, že stojí za to počkať.

(A pre čitateľov, ktorí chcú vidieť stodeväťdesiatcentimetrového brankára NHL,

ako kľačí na kolenách a hľadá stratenú obrúčku –

Liam Sullivan je pre vás.)

AUTORSKÁ POZNÁMKA

Doris Burkeová, skúsená komentátorka NBA, sa stala prvou ženou, ktorá pôsobila ako televízna analytička zápasu vo finále majstrovstiev v jednej zo štyroch hlavných profesionálnych športových líg v USA.

V roku 2024.

V ESPN pracuje ako komentátorka už od roku 1991 a v roku 2017 sa stala prvou ženou, ktorej zverili úlohu analytičky zápasov hlavnej sezóny NBA.

Vidíme tu nejaký vzorec?

Presilová hra je síce o hokeji, nie o basketbale, no v jadre je to príbeh o ženách v športe a o tom, o koľko viac musia drieť, aby dosiahli míľniky, ku ktorým sa muži dostávajú oveľa rýchlejšie.

Keď som začala uvažovať nad týmto príbehom, vedela som, že Piperina cesta v športovom vysielaní musí ukázať jej oddanosť hokeju, no zároveň poukázať aj na veľmi ponižujúce rozhovory, ktoré muži vedú o ženách, keď vstúpia do oblasti, akou je profesionálny šport.

Stačí si otvoriť akýkoľvek príspevok na ESPN o ženskej NBA, o tom, že Krakeni najali Jessicu Campbellovú, alebo o čomkoľvek, čo sa týka žien v športovom svete, a nájdete stovky hanlivých komentárov. Uvidíte slová ako nekvalifikovaná. Prečítate si vety typu vráť sa do kuchyne alebo nikoho to nezaujíma.

Športovou fanúšičkou som už celé roky. Na svoj prvý zápas NBA som išla, keď som mala štyri alebo päť rokov, a odvtedy som nikdy neprestala. O to viac ma bolí vidieť pohŕdanie, ktoré niektorí muži prechovávajú voči ženám len preto, lebo milujú šport.

Viem, že sa práve chystáte vnoriť do fiktívneho sveta, no nedokážem písať o ženách v športe bez toho, aby som do týchto strán nevložila aj nádych sklamania z reality.

To však znamená, že niektoré prvky hokeja boli upravené tak, aby zapadli do vymysleného sveta a aby bol príbeh pre čitateľov zábavný. Prekoná brankár ligový rekord v počte zákrokov v jednom zápase? Nie. V tejto knihe však áno. Zvyknú sa športovci po výhre opiť a následne sa oženiť vo Vegas? Nie. No v tejto knihe áno.

Hokejová sezóna má osemdesiatdva zápasov a Presilová hra sa odohráva počas celej jednej sezóny. Nemôžem však zahrnúť každý zápas ani každý jeden deň, pretože kniha by bola PRÍLIŠ dlhá, takže si budete môcť všimnúť menšie časové skoky z mesiaca na mesiac, aby sa dej posúval vpred. Objavia sa aj názvy tímov, ktoré pripomínajú tímy NHL. Aby som sa však nedostala do problémov, zmenila som lokácie. Viem, že Blesky nehrajú vo Vegas, ale nechcela som riešiť problémy s ochrannými známkami.

Ďalším dôležitým prvkom tejto knihy je Piperina sexuálna cesta. Môže sa zdať divné a hlúpe, že bola tak dlho vydatá a nevie, ako na orálny sex, ale stáva sa to. Je neskúsená, a hoci táto kniha obsahuje pravdepodobne najviac pikantných scén, čo som kedy napísala, dúfam, že sú popretkávané emóciami a citom tak, aby ste videli rast a vývoj oboch postáv.

Môj Instagram je tu pre vás, ak sa budete chcieť porozprávať. A nezabudnite, zbožňujem všetky vaše neviazané idey, ktoré vám napadajú počas čítania!

Užite si to.

Xoxo Chelsea

VAROVANIE

Presilová hra je romantická komédia plná humoru, pikantností a momentov, pri ktorých sa budete rozplývať, chcem však upozorniť na niekoľko tém, o ktorých by niektorí čitatelia chceli vedieť vopred:

– nadávky

– viacero explicitných sexuálnych scén

– zobrazenie konzumácie alkoholu

– zobrazenie fyzického násilia (krátke a nie medzi dvoma hlavnými postavami)

– sexistické poznámky vedľajšej postavy (vrátane poznámky o nekonsenzuálnom správaní)

– zmienka o nevere

– zmienka o rozvode

– zmienka o rakovine (letmá)

– zmienka o tehotenstve (netýka sa hlavnej hrdinky)

Ako vždy, dávajte na seba pozor a chráňte si srdce. Ak máte akékoľvek otázky k niektorej z vyššie uvedených tém, neváhajte sa mi kedykoľvek ozvať (@authorchelseacurto na IG).

Súpiska DC Hviezd

Maverick Miller – pravý krídelník

Finn Adams – ľavý krídelník

Liam Sullivan – brankár

Hudson Hayes – obranca

Riley Mitchell – obranca

Ethan Richardson – center

Grant Everett – pravý krídelník

Connor McKenzie – center

Ryan Seymour – obranca

Brody Saunders – hlavný tréner

ZHRNUTIE POSTÁV

Svoje knihy píšem ako samostatné príbehy, ale postavy z iných kníh sa v nich navzájom prelínajú.

Ak je toto tvoja prvá kniha odo mňa – VITAJ! Som veľmi rada, že tu si.

Maverick Miller a Emmy Hartwellová majú vlastnú knihu – Vhadzovanie puku –, ktorá je prvou časťou série DC Hviezd. Je to príbeh od nenávisti k láske, o rivaloch s výhodami, kombinácia čierna mačka a zlatý retríver, plná doberania sa a iskrenia. Maverick a Emmy sú asi môj úplne najobľúbenejší pár a zopárkrát sa objavia aj v Presilovej hre (malý spojler: stále sú šťastní!). Presilová hra sa odohráva po epilógu knihy Vhadzovanie puku.

Maven Lansfieldová, jedna z Piperiných kamarátok, sa takisto objaví v knihe viackrát. Aj ona má svoj vlastný príbeh. Behind the Camera je príbeh slobodný otec a pestúnka, spolubývajúci, z prostredia NFL. Týchto dvoch tiež zbožňujem.

Nebudem prezrádzať viac o ďalších postavách a o tom, s kým by mohli skončiť (v sekcii Už čoskoro nájdete zoznam chalanov, ktorí dostanú vlastnú knihu!), ale poviem toto: na týchto stránkach som nechala kopu omrviniek o budúcich projektoch.

Séria DC Hviezdy je prvá séria, ktorú som plánovala ako sériu už od začiatku, takže som si jednoducho nemohla odpustiť isté náznaky roztrúsené po celej knihe.

Chceš malú pomôcku?

Nie všetky omrvinky smerujú k športovým romanciam. Niektoré áno, ale iné vedú do úplne iných žánrov.

Príjemný lov!

JEDEN

PIPER

AK MI ČO I LEN jeden chlap povie, že sa mám usmiať, tak mu jednu vrazím a bude mi úplne jedno, aké dôsledky z toho vyplynú.

Hundrajúc o drzosti mužského pokolenia kráčam uličkou United Airlines Arény, domova hokejového tímu DC Hviezd, tak odhodlane, ako to len so svojimi stopäťdesiatimi ôsmimi centimetrami dokážem.

Tím má po včerajšom tvrdom poobedňajšom tréningu zaslúžené voľno a budova je bez ich pokrikovania a vtipkovania mĺkva. Vychutnávam si to vzácne ticho, lebo viem, že o tridsať hodín, keď nastúpime proti jednému z našich najväčších rivalov, sa toto miesto zmení na blázinec.

Napätie, ktoré som v sebe držala celé ráno, sa rozplynie vo chvíli, keď otvorím dvere do zóny fyzioterapeutov a zvalím sa na stoličku.

„Nenávidím chlapov,“ zavolám na Lexi Armstrongovú, jednu z mojich najlepších kamarátok a hlavnú fyzioterapeutku Hviezd. „Nemohli by sme ich vymazať zo zemského povrchu? Premýšľam nad nejakým agresívnym variantom mužskej chrípky. Ten by ich zložil všetkých naraz a život by bol neskonale krajší.“

„No,“ ozve sa hlboký mužský hlas a ja podskočím dobrých tridsať centimetrov.

„Tak toto je trápne.“

Pozriem sa na druhú stranu miestnosti. Liam Sullivan, náš brankár, leží polonahý na fyzioterapeutickom ležadle.

Cez spodnú polovicu tela má prehodený uterák. Biely kúsok froté látky vyzerá na jeho stodeväťdesiatcentimetrovom tele nehanebne malý a moje oči nekontrolovateľne skĺznu na tetovania, o ktorých som vôbec netušila.

Na rebrách má pár lastovičiek a prepracované kvety. Na predlaktiach listy papradia. Umenie, ktoré je také nečakané, také sexi, až je takmer pornografiou.

Zhíknem, keď mi dôjde, že naňho civiem, a zakryjem si oči.

„Božemôj. Prepáč. Netušila som, že tu budeš, už vôbec nie takto odhalený,“ vyhŕknem.

„Ahoj, Piper.“

„Ahoj. Jasné. Ja idem. Ty si… tam. A ja tu vôbec nemám čo robiť, keď je tvoj vták pomaly ako na tácke. Totálne neprofesionálne.“

„Mám uterák.“

„Ten uterák je ako ponožka.“

„Tento kompliment si cením.“

Nakuknem pomedzi prsty a vidím, že sa na mňa uškŕňa. Zafučím a spustím ruky, pozerajúc ponad jeho plece. Jeho telo rozhodne nevyzerá ako telo nádejného gréckeho boha.

„Prišla som za Lexi, ale očividne je zaneprázdnená.“

„Ľad,“ povie a kývne hlavou smerom k dverám po svojej ľavici.

„Nevravela, ako dlho bude preč?“

„Nie.“

„Si zranený?“

„Hamstring.“

„A prečo si hore bez?“

„Lebo ma bolí celé telo a snažím sa mu uľaviť.“

„Hamstring si si poranil počas pondelňajšieho zápasu?“

„Milujem hru na dvadsať otázok.“ Prehodí si ruku cez tvár a ja jasne vidím, že som ho stihla podráždiť, hoci on je permanentne podráždený úplne z každého. „Cítim ho už týždeň. Posratý štart sezóny.“

Súhlasne zamrmlem, akoby som vedela, aké je to byť hokejistom s boľavými svalmi. Zdvihne nohu a chytí sa za zadnú stranu stehna. Vydá pri tom zvuk, ktorý pripomína štartujúci traktor.

Využijem moment rozptýlenia a nenápadne si ho prezriem. Sánku má ostrú ako krištáľ a tmavé vlasy o čosi dlhšie než na konci minulej sezóny. Nad obočím má nenápadnú jazvu – spomienku na korčuľu, ktorou ho ako dieťa trafili rovno do tváre.

Viem o tom len kvôli dohode, ktorú sme uzavreli na mediálnom dni v môj prvý rok s tímom. Liam odmietal hovoriť s médiami – čo mu zostalo dodnes – a ja som potrebovala niekoho, kto vyplní čas, kým náš čerstvo draftovaný nováčik neprevezme mikrofón a neodpovie na pár reportérskych otázok.

Tak sme sa dohodli: on mi povie jeden detail zo svojho hokejového života a ja ho nechám na pokoji až do polovice sezóny.

Vybral si farbistú historku zahŕňajúcu stehy, no fungovala dokonale.

Byť zástupkyňou reportéra pri ľade počas zápasov a mediálnou koordinátorkou tímu je sen. Príležitosť, za ktorou som šla roky: od predaja vstupeniek na zápasy počas štúdia v Syracuse cez magistra zo žurnalistiky so špecializáciou na šport až po stáž v newyorskom ECHL tíme. Odtiaľ som sa posunula k AHL tímu vo Philly, kde som strávila štyri roky, a potom konečne zakotvila vo Washingtone pri Hviezdach.

Táto práca si vyžaduje značnú schopnosť prispôsobiť sa. Musím vedieť promptne prehodiť výhybku a upraviť pripravené otázky, ak hráč po zápase nemá čas, alebo sa mu jednoducho nechce spolupracovať.

Liam Sullivan je ukážkovým príkladom nespolupráce. Väčšinu času s tímom som strávila naháňaním ho po chodbách. Ťahaním ho za dres. Prosením a prehováraním, aby kamerám venoval aspoň osem sekúnd svojho času.

Zatiaľ sa to nestalo a začínam mať podozrenie, že ho vyslovene baví dostávať od NHL pokuty za odmietanie médií. Alebo ho jednoducho baví liezť mi na nervy.

„Civieš na mňa,“ zamrmle so zavretými očami.

„Neciviem,“ zaklamem bez zaváhania.

„Každú noc na mňa zíza dvadsaťtisíc ľudí, Piper. Viem, keď na mňa niekto civie.“

„V inej práci by to bolo hrozne úchylné.“ Prejdem si rukami po sukni a rýchlo zmením tému. „Ak ťa niekto dokáže dostať späť do formy, tak je to Lexi. Je najlepšia v lige. Videl si tú maličkú trofej za jej stolom v kancelárii? Stojí na nej Najlepšia fyzioterapeutka na svete.“

„Wau. A ani som ti za to nemusela zaplatiť,“ zasmeje sa Lexi a s vreckom ľadu vojde do miestnosti.

„Ty si najlepšia roztlieskavačka, akú som kedy mala.“

„Na to som tu.“ Ustúpim bokom, aby mala priestor na svoju prácu. „Prepáč, že som sa zastavila bez ohlásenia. Myslela som si, že keď má tím voľno, mohli by sme skočiť na obed.“

„Sullivan sa mi sem vopchal na poslednú chvíľu,“ potľapká ho po ramene. „Na brucho, prosím.“

„Aby si ma mohla mučiť?“ Liam si pevne drží uterák na spodnej polovici tela a s nadávaním sa pretočí. „Spokojná?“

„Nie je on úplné zlatíčko?“ Lexi mu priloží ľad na ľavý hamstring, a keď opäť zanadáva, iba sa uškrnie. „Radosť s ním pracovať.“

„Budem tu len chvíľu. Maximálne päť minút,“ zahlási Liam.

„To vieš, že hej.“ Podloží mu pod nohu vankúš. „Minimálne dvadsať, ty mrzút. A ak sa pokúsiš zliezť z toho stola, priviažem ťa.“

„Zaviedla si tu vojenský režim, Lex,“ nadvihnem obočie v nemom úžase.

„Musím. Títo chalani chcú získať pohár a jediná cesta, ako to dosiahnuť, je byť v životnej forme. Pokrivkávať s nevládnym hamstringom nášmu brankárovi na úspešnosti zákrokov rozhodne nepridá.“

„Moja úspešnosť je kurevsky skvelá,“ zamrmle Liam. „Minulú sezónu tretí v lige.“

„Ale nie prvý. Robíš tie cviky, ktoré som ti prikázala?“

„Ráno aj večer.“

Je dôvod, prečo Liam stojí v bráne: je oddaný hokeju, až to hraničí s jemnou posadnutosťou. Hokejom žije, dýcha, a ak mu Lexi dala doplnkové cviky, som si istá, že ich robí poctivo ako rannú modlitbu.

„Dobrý chlapec.“ Pohladí ho po hlave a ja len tak-tak zadržím smiech pri záblesku podráždenia v jeho očiach. „Bude ti prekážať, ak sa s Piper porozprávame, alebo tu chceš ležať a utápať sa vo vlastných myšlienkach?“

„Pokojne. Aspoň sa budem môcť sústrediť na niečo iné ako na tento skurvený studený ľad.“

„Zhovorčivý ako vždy,“ utrúsi Lexi, spustí sa na stoličku, ktorú som uvoľnila, a potľapká miesto vedľa seba. „Všetko v poriadku?“

„Je mi hlúpe o tom hovoriť uprostred tvojho pracovného dňa.“ Sadnem si k nej a vzdychnem. „Sú aj dôležitejšie veci. Liamova noha má cenu asi osem miliónov dolárov. Nemala by si sa radšej sústrediť na jeho strečing?“

„Robíš to často?“ skočí nám Liam do reči.

„Robím čo?“ spýtam sa.

„Predstieraš, že tvoje problémy nie sú také dôležité ako problémy iných.“

Zažmurkám, zaskočená otázkou. Áno? Nie? Asi áno.

Asi dávam prednosť ostatným. Radšej pomáham riešiť ich problémy, než by som sa mala trápiť nad vlastnými. Vždy sa nájde niekto, kto sa má horšie. Sú ľudia, ktorí by boli za moje problémy vďační. A mne pripadá nesprávne nariekať nad stagnujúcou kariérou a súkromím v troskách, keď muž ležiaci predo mnou má zranenie, ktoré môže ovplyvniť jeho hráčsku kariéru a živobytie.

„Niekedy,“ uzavriem a pozriem na Lexi. „Je to osobné.“

„Čo spravil Steven tentoraz?“ spýta sa Lexi a naráža tým na môjho exmanžela. „Prisahám, že mu odseknem gule a zavesím ich na semafor.“

„Toto je moment, keď treba vypadnúť. Čiaru kreslím pri kastrácii. Áno, budem ľadovať. Nie, nezostávam,“ ozve sa Liam a prehodí nohy cez okraj ležadla. Na bedrách si drží uterák, ale ten sotva zakrýva hlboké rysovanie brušných svalov na jeho trupe. „Lexi, Krpec, uvidíme sa zajtra.“

Zmizne vo dverách do šatne a Lexi sa na mňa pozrie.

„Krpec? To je nové.“

„Povedal mi tak len druhýkrát. Nič to neznamená,“ zamrmlem a cítim, ako mi horia líca.

„Nikdy som toho chlapa nepočula povedať niečo, čo by sa dalo čo i len vzdialene nazvať milé. A zrazu prezývka?“

„To nie je pravda. Minulý týždeň zaželal Hudsonovi všetko najlepšie k narodeninám a ani pritom nezagúľal očami.“

Lexi sa natiahne po mojej ruke. „Si v poriadku?“

To je ďalšia otázka, na ktorú nemám odpoveď.

V pľúcach mám vzduch. Na účte peniaze. Viem, odkiaľ príde moje ďalšie jedlo, a mám teplú posteľ, do ktorej môžem každý večer vliezť.

Keď sa na to pozriem s odstupom, som vlastne v pohode. Dokonca je mi vcelku dobre.

Zároveň som však smutná. Uviazla som na mŕtvom bode a netuším, ako z neho von. Som preťažená, hoci môj život je taký nijaký. Unavená, aj keď mám dostatok spánku. Stratená, hoci som nikdy neschádzala z cesty, po ktorej kráčam: tridsaťdvaročná, rozvedená a pokúšajúca sa poskladať si život odznova.

„Steven sa neustále snaží zmeniť dohodu o vyrovnaní majetku po rozvode. Zrazu má záujem o veci, ktoré nechcel, keď bol zaneprázdnený chrápaním so svojou sekretárkou. A do toho mi môj šéf počas každomesačného osobného stretnutia povedal niečo také slizké, že vážne uvažujem nad výpoveďou.“ Zvraštím tvár. „Dopekla. Prepáč. Nemala som to na teba celé vypľuť.“

„Začnime pekne od začiatku. Spomínala som ti niekedy nedávno, ako veľmi nenávidím tvojho ex?“ spýta sa.

Spomínala. Podrobne. Niekoľkokrát denne. Nebola by som prekvapená, keby mala v kancelárii terč s jeho ksichtom.

„Nie,“ odpoviem sarkasticky. „Mohla by si mi to pripomenúť?“

„Ten chlap je prekliaty milionár. Čo také od teba môže chcieť, čo by si sám nedokázal kúpiť?“

„Môj byt, ktorý som získala po rozvode. Prvú hodinu dnešného rána som strávila počúvaním, ako jeho právnik hovorí môjmu právnikovi, že prirodzené svetlo podporuje kreativitu a…“ Lexi vystrčí oba prostredníky a ja sa rozosmejem. „Tento boj nevyhrá.“

„Ešte stále som naštvaná, že si nám nedovolila poškriabať mu auto kľúčmi, ale predpokladám, že toto je daň za to byť štýlovou a vyzretou ženou.“

„Aj tak by to nemalo zmysel. Ten jeho Cybertruck je dosť ohavný i bez toho, aby si riskovala obvinenie z poškodzovania cudzej veci.“

„Kvôli Stevenovi sa netráp. Pravdepodobne čoskoro zalezie tam, odkiaľ prišiel. A ak nie, daj mi vedieť. Rada sa s tým kreténom porozprávam.“

„Vďaka, Lex.“

„A teraz ten druhý kretén. Čo ti povedal Charlie?“

Vie, že môj šéf patrí k ľuďom, ktorých mám na tomto svete najmenej v láske. Vtrhnúť do jej kancelárie a posťažovať sa naňho je už náš týždenný rituál. Taký, pri ktorom spolu – a s mojimi ďalšími dvoma najlepšími kamarátkami Maven Lansfieldovou a Emerson Hartwellovou – v tichosti oplakávame všetky radosti toho, že ste žena v odvetví preplnenom testosterónom.

„Išlo o poznámku k mojej blúzke.“ Ukážem na top, ktorý som si obliekla dnes ráno ešte pred tým, než sa celý deň zosypal. „Povedal, že by mi prospelo rozopnúť si vrchný gombík. A nakoniec si neodpustil komentár, že by som sa mala viac usmievať.“

Lexi napne. „Choď na personálne. Určite nebudeš prvá, ktorá na toho čuráka podá sťažnosť. Sľúb mi, že tam budúci týždeň zájdeš.“

„Sľubujem.“

„Výborne. A teraz k svetlejšej časti dňa. Pôjdeme v piatok na večeru s babami? V sobotu sa začína zápas neskoro, takže si zaslúžime poriadne jedlo.“

„Jasné.“ Usmejem sa. „Zarezervovala som stôl v tej novej talianskej reštaurácii v centre. Aspoň na chvíľu vypnem a nebudem myslieť na uplynulé dni.“

„Vieš, že sme tu pre teba, Piper. Posledné roky stáli za hovno, ale mám taký pocit, že ti už svitá na lepšie časy.“

„Dobre, veštica. Keď si taká vševediaca, môžeš tomu povedať, nech si švihne? Začínam byť netrpezlivá.“

„Jasné. Zavolám, kam treba.“

„Si najlepšia, Lex. Na obed máš voľno, však? Nemáš ešte nejakého hráča, ktorý potrebuje tvoju pozornosť?“

„Som voľná ako vták.“ S úškrnom sa postaví. „Mohli by sme cestou vyzdobiť Charliemu kanceláriu. Alebo mu poslať bombu s trblietkami, ktorá vybuchne rovno do tej jeho potkanej tváre. A nech ten kretén vie, čo si o ňom myslíme.“

„Wau. Takže tvoja pomsta zahŕňa bomby s trblietkami?“

„Prečo nie?“

Zavesím sa jej do ramena, úprimne vďačná, že mám po boku takúto nebojácnu ženu. „Fajn. Ale len preto, lebo je to korunovaný kretén a mne trocha zábavy neuškodí.“

Koniec ukážky