Zlatý fond SME

Klasické diela nielen slovenskej literatúry na

zlatyfond.sme.sk

Faustiáda

Jonáš Záborský

Objavte úžasný svet slovenských a českých ekníh s aplikáciou

Knihy v slovenčine a češtine

Copyright © 2009 Petit Press

Copyright ePub version © 2017 iAdverti

Copyright © 2009 Zlatý fond denníka SME

All rights reserved.

Ďakujeme digitalizátorom: Michal Garaj, Lucia Muráriková, Zuzana Babjaková, Dorota Feketeová, Daniel Winter, Michal Belička, Ivana Černecká, Ivana Gondorová

Tento súbor podlieha licencii \'Creative Commons Attribution-NonCommercial-NoDerivs 2.5 License\'. Viac informácii na http://zlatyfond.sme.sk/dokument/autorske-prava/

ISBN-978-80-559-0230-2

Pôvodná publikácia

Jonáš Záborský. Výber z diela II. SVKL. Bratislava 1953. 351 s. Viera Bunčáková z rukopisnej pozostalosti zostavila a upravila a napísala poznámky. Oskár Čepan z rukopisnej pozostalosti zostavil a upravil. Ján V. Ormis napísal poznámky a vysvetlivky. Dr. Július Pašteka, zodpovedný redaktor publikácie a autor poznámok k textovej úprave. Ivan Kupec, šéfredaktor vydavateľstva. Rudolf Totka, technický redaktor. Zlata Dônčová korigovala.

Bibliografické poznámky a vysvetlivky

Za základ vydania II. sväzku Výberu Jonáša Záborského slúžily, tak ako v prvom diele, Rukopisy 1871, Diel I., II. (Archív Múzea království českého I F 25.)

Faustiáda. Rukopisy, Diel I., str. 766 — 977. Časť, a to kapitola XI., vyšla v Černokňažníku IV, 1864, č. 7, str. 52 — 54 a č. 8, str. 58 — 59, čiastočne pozmenená, s titulom Hrdinské skutky Faustove, báseň dejeličná na smiech od J. Z.V úprave J. Škultétyho vyšlo v Slovenských pohľadoch 32, 1912, str. 258 — 288, 336 — 353, 394 — 415. Škultéty text prepracoval nielen po štylistickej stránke, ale mnohé partie povynechával, popridával, voľne a nezávisle od predlohy prepracoval. Podľa Škultétyho redakcie vyšla i v úprave Dobroslava Chrobáka s názvom Faustiáda (Dobrodružstvo v Kocúrkove) Fantastická hrdinská báseň. Upravil a doslov napísal Dobroslav Chrobák. Melantrich, Praha 1934.

Poznámky k textovej úprave

V druhom sväzku Výberu z diel Jonáša Záborského pridŕžala sa redakcia tých istých zásad textovej úpravy, ako ich rozviedla pri prvom sväzku. Dôsledne v tomto diele menila okrem slov, uvedených v prvom diele, ešte tieto: raniny — raňajky; zanímavý — zaujímavý; strany — straniva; výtisk — výtlačok; láť — kliať; stín — tieň.

Okrem najnevyhnutnejších zásahov hláskoslovných a tvaroslovných nerobili sme zásahy v Bájkach, Žihadliciach a epigramoch.

Zásahy, ktoré sme robili s prípadu na prípad, uvádzame i tu podľa strán a riadkov (prvé číslo označuje stranu, druhé riadok):

Faustiáda

9 (9) papúšek — papagáj; 11 (14) nákladkom — nákladom; 11 (15) ako starý — ako za starý; 11 (28) bedny — debny; 12 (2) Že — keďže; 12 (4) zapovedaný — zakázaný; 12 (8) z Nemcov jest — je z Nemcov; 12 (28) tejto — tejto knižky; 13 (8) vo krátce — zakrátko; 13 (19) priložil — pousiloval; 14 (3) číši — čaši; 14 (7) sa — sa to; 14 (14) pero — je pero; 15 (26) nebosklon — nebasklon; 15 (28 — 29) polostrov — poloostrov; 16 (10) udáveniu — udlávení; 16 (16 — 19) Keď totiž hrdinu tohoto macedónskeho, ktorý musel všetko na svete zrobiť, o čom sa nevie, kým bolo zrobeno, priviedli s nesčíselnými falangami ku Tatrám sarmatskí kronikári — Keď totiž sarmatskí kronikári priviedli tohto macedónskeho hrdinu, ktorý musel všetko na svete urobiť, o čom nevie, kto to urobil, s nesčíselnými falangami k Tatrám; 17 (26) turníre — turnaje; 17 (37) vysvedčia — dosvedčia; 18 (28) nestojím — neručím; 18 (32) rozpustlá — rozpustilá; 19 (1) o ktorom — o ktorom je; 19 (16) mali tam — tam mali; 19 (30) bordíle — bordele; 19 — 20 (37 — 1) nastrčujem — natŕčam; 20 (2) húrach — huriskách; 20 (9) príjezd — príchod; 20 (22) chyžečky — chyžôčky; 20 (25) podnocovaniu — podnecovanie; 20 (26 — 27) s kasňami — krosňami; 21 (16) omolo — omelo; 21 (17) rovno — prosto; 21 (26) Toľko že — Len čo; 21 (29) ďalších — dlhších; 21 (30) čkory — škvory; 22 (19) vynalezených — vynájdených; 22 (20) podobne Álmošovi — podobne ako Álmos; 22 (28) leží — spočíva; 22 (30) necháva za sebou — za sebou necháva; 23 (8 — 9) Popod tento rebrík keď letel šarkan — Keď letel šarkan popod tento rebrík; 23 (16) Ščebľa — Štebľa; 23 (20) nenadhodil — nepritrafil; 23 (23) Štestie — Šťastie; 23 (32) naozajnej — naozajstnej; 23 (32) to — to je; 24 (6) prísadníci — prísediaci; 24 (28 — 29) Za ten čas — Do tých čias; 24 (33 — 34) predstavil — predstavil sa; 24 (36) To — To je; 25 (12)pomocnému — pomáhajúcemu; 26 (22) prišli semo — sem prišli; 26 (23) výmluvne — výrečne; 26 (37) odporných — odporcov; 27 (11) otočuje — obkľučuje; 27 (13) parketírované — parketované; 27 (20) bubenkách — bubienkoch; 28 (5)im — im je; 28 (34) oblažiteľovia — oblažovatelia; 28 (36) húrami — huriskami; 29 (1) bytnosťami — bytosťami; 29 (12) pri rozpatreniu — pri rozhľadení; 29 (30) tej chvíle — v tejto chvíli; 30 (2) s húrami — s huriskami; 30 (5) dodavač — dodávateľ; 30 (21) skušovať — skúšať; 30 (36) kapka — kvapka; 31 (11) Následkom toho — Preto; 31 (14) honom — rýchle; 31 (24) tá je — taká je; 34 (3) pochvátili sa — poponáhľali sa; 34 (7) vzbudovali — vybudovali; 34 (21) Čo to za príčina toho — Čo je príčinou toho; 35 (5) pokáže — poukáže; 35 (17) Obrazárňa — Obrazáreň; 37 (5) Pribyla — Prišla; 38 (37) prostredkoval — sprostredkoval; 40 (4) dymiku — dymníku; 43 (19) rozpatrili — rozhľadeli; 43 (21) granáty— granátky; 43 (25) provodiaci — sprevádzajúci; 43 (31) na rožňach — na ražňoch; 44 (9) tlumočník — tlmočník; 44 (17 — 18) prepasti — priepasti; 44 (21) pôsoblive — pôsobive; 45 (32) dáviť — dláviť; 47 (17) nesnádz — nesnádza; 48 (18) uchádzajúcim — prchajúcim; 48 (26) zoženštilých — zoženštených; 48 (31) pribylým — privandrovaným; 49 (9 — 10) výše Nemcov — vyššie ako Nemci; 49 (35) provodzoval — prevádzal; 50 (5) prozatým — predbežne; 50 (12)chorosť — choroba; 50 (28) ohľadník — vohľaďník; 50 (29) neradi majú — majú neradi; 51 (18) promysel — priemysel; 51 (35) halbu — holbu; 52 (20) uvadil by sa i do samého Boha — povadil by sa i so samým Bohom; 52 (21) rozpiata — rozpätá; 52 (22) vetru — zprávu; 53 (13) smetnou — zasmetenou; 53 (14) dáno — bolo dané; 54 (1) odpovedeno mu — odpovedali mu; 54 (5) Pri popatreniu — Pri pohľade; 54 (7 — 8) Pravda, že tu tlsté kravy a kone pohltly smradľavé pálenčiarne — Pravdaže, tu smradľavé pálenčiarne pohltily tlsté kravy a kone; 54 (12) nadmanul — namanul; 54 (14) zbytok — nadbytok; 54 (18) pozastaviali — pozastavovali; 54 (34) Jesto v každej obci — V každej obci sú; 55 (1) s úškläbou — s úškľabkom; 55 (10) obyčajom — podľa obyčaje; 55 (21) a to — a že to; 56 (27) skrze predmestskú sprostač — predmestskou sprostačou; 56 (27) skrze ľudí vzdelaných — ľudia vzdelaní; 57 (8) nalezal sa — nachádzal sa; 58 (7)namáhania — námahu; 58 (13) jedno — za jedno; 58 (15) nalezen ťažším — ťažší; 58 (37) naozajný — naozajstný; 59 (17) slivčie — slivky; 59 (21) Skupenie — Soskupenie; 59 (30) prispiešiť — posúriť; 60 (14) zkalvínčiť — pokalvínčiť; 60 (18) do škorepiny — do škrupiny; 60 (20) z bántov — s pántov; 60 (22) zachmárení — zachmúrení; 61 (34) nevisel — nezávisel; 62 (1) spolupôsobstvovaniem — spolupôsobením; 62 (2) okazujú — ukazujú; 62 (5) pribylým — prišlým; 62 (9) stydeť — hanbiť; 62 (16) slušné — vážne; 62 (21) postúpeno — naložili; 62 (32) Potrebno — Treba; 63 (8) vyrvaté — vytrhnuté; 63 (18) boli — neboli; 63 (28) rozpustlom — rozpustilom; 64 (4) pospešnosťou — náhlivosťou; 64 (20)ranclíkach — nošiach; 64 (22) uderili na bubon — dali na bubon; 65 (3) znajä — vediac; 65 (7) Tu vám — Tu máte; 65 (8) Povrhli — Zvrhli; 65 (12) naloženým — ustanoveným; 65 (26) Pospiechal i zrazený — Ponáhľal sa i urazený; 66 (7)že či — či; 66 (15) kabátku — kabátiku; 66 (16) nezridzeným — nezriadeným; 67 (5) vbudovaných — vynaložených; 67 (24 — 25) riešeno — rozriešilo sa; 68 (5) To — To sú; 69 (18) na stotiny — na stovky; 70 (18) Na týchto — Týchto; 70 (36) a predmet — a bola predmetom; 71 (10) tlojily — znepokojovaly; 71 (16) Vypatrili — Vybrali; 71 (29) hajdúkom — hajdúchom; 72 (18) ju — ňou; 74 (1) prostredkom škôl — prostredníctvom škôl; 74 (8) nedostižiteľný — nedostihnuteľný; 74 (14 — 15) odstrčujú — odstrkujú; 74 (24) odporníci — odporcovia; 74 (25) jednotní — jednotlivci; 74 (31) čoho potrebno — čo je potrebné; 74 (34) neodvislé — nezávislé; 75 (6) potrebno — sú potrebné; 76 (28) s patrnou námerou — s patrným zámerom; 77 (19) že je ničema — je ničomník; 78 (2) bedna — debna; 78 (12) všetku sklenčinu — všetky sklenice; 78 (19) rozpeprený — rozpaprčený; 78 (23) pečalnou — smutnou; 79 (16) zanechaných samým sebe — samých na seba zanechaných; 79 (22) to — to sú; 80 (12) ošlechtiť — zušľachtiť; 80 (22) opozďujúc — oneskorujúc; 80 (27) súd — úsudok; 82 (2) vzkvetla — rozkvitla; 82 (14) na tom — tomu; 72 (17) sledov — stôp; 83 (11)Prostraný — Priestranný; 83 (13) pohoršelivé — pohoršlivé; 83 (26) vetru — zprávu; 84 (23) bude — toľko bude; 84 (36) preze mnohé stoletia — za mnohé storočia; 85 (13) titerného — piplavého; 85 (21) Pospiechal — Ponáhľal sa; 85 (22 — 23) s jeho príchodom — pri jeho príchode; 85 (33) zo slovenčiny — podľa slovenčiny; 86 (6) Privešujete — Privesujete; 87 (2 — 3) za študenta — ako študent; 87 (19) zarvali — zatiahli; 87 (32 — 33) neporúčate — neodporúčate; 88 (12)začaste — je často; 88 (35) chráň Bože — božechráň; 89 (3) odtisknul plecia — stisol plecami; 89 (10) dostač — nadostač; 90 (10) prenieska — prenáška; 92 (29) péč snášame — sa staráme; 92 (35) nenadále — nenazdajky; 94 (5) znectený— zneuctený; 94 (17) uzavreniem — rozhodnutím; 94 (31) dozorstvom — dozorom; 95 (11) nálezčivý — vynachádzavý; 95 (12) pri ruke — poruke; 95 (25) čo — čo bolo; 95 (27) bolo im pristaveno — im zastavili; 95 (30) následkom toho — preto; 96 (33) remek pri stavaniu za majstra — majstrovský kus, keď som sa mal stať majstrom; 96 (35) nárada — rada; 97 (8) nárade — rade; 98 (35) naloženiem — nariadením; 99 (21) Výslužnosťou — Úslužnosťou; 99 (23) vyhnal — zahnal sa; 99 (32) naleznul — zistil; 99 (35 — 36) zatýkali si — zapchávali si; 100 (11) učedlníkoch — učeníkov; 100 (33) obral si — vzal si; 101 (4) premenil — vymenil; 101 (4) črievikami — črievičkami; 101 (11) vykšticoval — vyšticoval; 101 (22) v bok — bokom; 101 (27) tykva — tekvica; 102 (4) odvrhuje — odhadzuje; 102 (10) žernov — žarnov; 102 (11) pritýkal — pridŕžal; 102 (17) vzpínal — vypínal; 102 (32) krisou — particou; 103 (5) na divu — div; 103 (17) pidimužíkov— piadimužíkov; 104 (9) chlumu — chlmu; 104 (13) bol osadil — vsadil; 105 (8) stydí — hanbí; 105 (18) vimiačka — vemiačka; 106 (12) priadelnách — pradiarňach; 107 (7) obcovanie — do činenia; 107 (14) vyhnal sa — zahnal sa; 107 (26)vstrčal — trčal; 108 (22) obmýšľa — zamýšľa; 109 (3) oklepávať — ohovárať; 109 (3) nariďby — nariadenia; 109 (27) polknúť — prehltnúť; 110 (1) gazdinké — gazdinky; 110 (2 — 3) výboru — výberu; 110 (5) strupatou — chrastavou; 112 (2) zdač — či; 112 (13) zvončím — zvonným; 113 (23) vyhľadáva — žiada; 113 (26) zavržená — zavrhnutá; 114 (5) výbor — výber; 114 (14) rozštep — rázštep; 114 (30) šípku — šíp; 114 (37) Prevodili ho — Prevádzali ho; 115 (10) zavrhli — hodili; 115 (26) boľných — boľavých; 115 (28) bezsilnej zúrivosti — bezmocnej zúrivosti; 115 (36) obyčajné — obvyklé; 116 (17) ruchla — rachla; 116 (21) prirodzenie — prirodzenosti; 116 (28) vesť — zvesť; 116 (29) šípka — šíp; 117 (5)obleženosti — obliehania; 117 (9) pohýbaných — pohnutých; 117 (16 — 17) so tvárami pečlivými — s ustarostenými tvárami; 118 (13) ťahotiť — tiahnuť; 118 (15) prezvedač — vyzvedač; 118 (23) vyslanstvo — vyslanectvo; 118 (24) k citedelnému — k citlivému; 119 (4) podvrhli do strehu — uvrhli pod dozor; 119 (18) značí — znamená; 119 (19) dosavádne vyslanstvá — doterajšie vyslanectvá; 119 (33) prôvodu — sprievode; 119 (36) plemeno — pokolenie; 120 (20)kulečníku — biliarde; 120 (21) drahotín — drahocennosti; 120 (22) znateľ — znalec; 121 (22) sám — samotný; 121 (26) zbýva — ostáva; 122 (12 — 13) Jej na ľavo sedel — Naľavo od nej sedel; 123 (11) obyčajom poľským — podľa poľskej obyčaje; 123 (37) kamien — pece; 124 (23) Vzal pri tom — Zaujal pri tom; 124 (28) pritknul — pristrčil; 124 (30) nevyrovnanú — neporovnateľnú; 125 (1) uznalosti — uznanie; 125 (2) uznalosť odplacuje sa — uznanie odpláca sa; 125 (16)dieky — vďaky; 125 (21) zapomneť — zabudnúť; 125 (33) potrebovať — upotrebovať; 128 (3) sčúpla — šťúplu; 128 (16) zridzuje — zriaďuje; 128 (33) smrdí za pliesňou — smrdí pliesňou; 128 (37) Odiaté — odňaté; 129 (1) nezošli na sledy — nesišli na stopy; 129 (8) samodržaviem — samovládou; 129 (13 — 14) aby ich tým upomenuli — aby im tým pripomenuli; 130 (20) neobchodná — nevyhnutná; 130 (29) neuvädlou — nevädnúcou; 131 (26) lhať — luhať.

Faustiáda

Fantastická hrdinská báseň

Vydanie tretie, lenže prvé a druhé ešte nevyšlo

Motovidlá:

„Bojím sa ohňa, molí a bryndziarky.“

Knižka 

„Oleum et operam perdidi.“[1]

Šustrov papagáj

Predmluva, ktorú nikto čítať nebude

Obyčaj je, k starým, na sklade ležiacim knižkám dávať tlačiť titul nový, s udaním tolikého a tolikého vydania. Ja som si chcel túto, u Nemcov obyčajnú prácu zgazdovať; preto dávam hneď tlačiť vydanie tretie.

Nakladateľa darmo som hľadal po celom Okolí Slovenskom[2] i za hranicami jeho, ktorých niet. Milton[3] dostal za svoj „Stratený raj“ aspoň tridsať hrdzavých pištolí, aby sa mal čím zastreliť, keby ho chuť k tomu nadišla; ja som za svoju „Faustiádu“ ani jednej vybehať nemohol. Len slovanský kníhkupec a nakladateľ vo Viedni, Wenedikt, ponúkol sa, že i toto dielo, ako „Múdrosť života“,[4] dá vytlačiť svojím nákladom, ak ja dám na to peniaze, a potom všetko ponechám jemu, čo za knižku, ako za starý, nepotrebný papier, utŕži. Ponúknutie toto sa mi neľúbilo, a tak som sa odhodlal vydať dielo na vlastnú stratu. Bo u nás, keď vydáš knižku, treba priateľom literatúry slovenskej poslať po jednom výtlačku darom; a potom vždy neisté je, či ostatné nepriatelia rozkúpia. Slovenské spisovateľstvo je jeden druh márnotratnosti.

Nebudem si však predkom lámať hlavu. Až keď dielo bude vytlačené, pomyslím, čo s ním počať.

Skladám nádeju na literárnu vzájomnosť slovanskú.[5] Pošlem do Čiech, na Moravu, do Poľska, Ruska, Chorvátska, Srbska, Bulharska, Štajerska, Korutanska, všade po polmilióne výtlačkov, a nenavráti sa mi ani jeden, leda žeby debny nezahynuly na pošte, jediná to záruka praktičnosti takého podniku.

Možno, že i samé úrady prejmú starosť o to, kam sa má podieť dielo, nesúce samý nebezpečný kontraband,[6] ako keď Andraščík[7] vydal svoj „Pálenčený šenk“. Keďže tento spisok chcel ohnusiť sedliakom krčmy, bol uznaný za panslavistický, revolucionársky, komunistický, a ešte i biskupom zakázaný, pod pokutou večného zatratenia.

Ale najväčšiu nádeju na úspech dáva mi nepochybná povolanosť k spisovateľstvu. Lebo to je istá vec, že Slovák nič nemôže sám zo seba ako sám zo seba, ale že všetka naša spôsobnosť je z Nemcov. Ale už ja som študoval za celý rok v Halle[8] nemeckú Vielsaufiu.[9] To ma uspôsobilo k spisovateľstvu tak, že moje spisy len jednu chybu majú, tú, že pochádzajú odo mňa.

Ja cítim nevyrovnanú klasičnosť Múzy svojej a musím sa sám pochváliť, keď Slováci, ako prirodzení nepriatelia klasicizmu,[10] nečinia svoju povinnosť. Musím mať strašne mnoho rozumu, keď som ešte neprišiel oň vcele.

Diela moje budú večnou chlúbou a večnou potupou pre Slovákov. Chlúbou, že tak výtečného mali spisovateľa; potupou, že ho nevedeli oceniť.

Zvlášte prítomné dielo je tak dôležité, že ešte i Brunšvíka a Jenovefu,[11] áno, i kalpakové verše Grmanecove[12] prevyšuje. Z neho možno naučit sa dokonale všetkému, zvlášte histórii a geografii, z ktorých často i najkrikľavejší politici tak málo vedia.

Kto túto knižku prečíta, iných čítať nepotrebuje. Lebo tu je všetka múdrosť práve tak, ako v Koráne.[13] Čo zaslúži, aby dakto čítal, to je tu; čoho tu niet, to nezaslúži, aby si pritom človek hubil oči. Po zjavení sa tejto knižky môžu bezpečne všetky ostatné knihy na svete byť spálené.

Aké to dobrodenie pre vás, Slováci! Znám vašu hospodárlivosť pri kupovaní a šetrenie očí pri čítaní kníh. Teraz sa vám poľahčí. Oželejete raz navždy pár krajciarov za „Faustiádu“ a budete potom dišpenzovaní od kupovania a čítania kníh na večné časy. Najlepšie ale pritom obstoja tí slovenskí farári, ktorí sa zaviazali patrónom na česť a svedomie, pri vyžobraní fary, že žiadne slovenské knižky kupovať a čítať jakživ nebudú. S touto jednou im len dovolia učiniť výnimku; iných beztoho už potom potrebovať nebudú.

Ale nech sa ponáhľa každý zaopatriť si dielo tak nesmierne dôležité, aby neprišiel pozde. Lebo naše slovenské knižky vychádzajú už z tlačiarne ako antikvárna zriedkavosť, majúc v tom nápadnú podobnosť so somárom, ktorý sa rodí šedivý. Za to vám stojím, že zakrátko o ňom ani lipskí starinári[14] nič vedieť nebudú.

Pripíšte potom svojej nedbanlivosti, keď zostanete bez diela, tvoriaceho epochu v svetovej literatúre. Roky potom budú sa rátať od vydania „Faustiády“.

Preto chcem i zvedavosti potomstva zadosť učiniť, aby vedelo, ako vzniklo dielo tak povestné po celom svete, a do všetkých rečí, nevynímajúc ani hotentotskú, preložené.

Očakával som podistým také asi povýšenie, akého sa kedysi za podiel bolo dostalo Pázmánovi;[15] a ono, hľa! Jedna z prvých fár od konca. Pomyslel som si teda: keď neoslávi bydlisko moje mňa, oslávim ho ja. A pousiloval som sa, aby Župčany staly sa povestnými od Švine až po Prešov.

Potom chcel som sa dodriapať na profesorskú katedru. Nešlo ani to. Ej, no! Budem teda profesorom profesorov. A zahanbil som šťastne všetkých neprajníkov. Ako profesor bol by som vykladal chlapcom diela cudzie: teraz budú vykladať profesori moje.

Ostatne vodilo sa mi ako tomu bojazlivému husárovi, ktorý, keď utekal pred nepriateľom, práve vrazil naň a potom sa sekal tak chrabre, že dostal krajciarové vyznačenie. Po skúsenostiach pri prvých dielach uznal som za najmúdrejšie držať sa toho: „Si tacuisses, philosophus mansisses.“ Ale dlhá chvíľa donútila ma spreneveriť sa predsavzatiu. Ráno sa mi zívalo, že som dávno vstal, večer, že už treba spať, a potom nedajbože usnúť. Uznal som teda za pravé, že je predsa lepšie zapodievať sa vecou márnou, než zevlovať bez všetkého zaneprázdnenia.

Poviem i, ako sa stalo, že ja, ktorý som bol za mladi plačúcim Jeremiášom,[16] stal som sa na staré dni smejúcim sa Demokritom.[17] Nech nikto nemyslí, že sa to stalo z rozkoše, ako by sa mi blen bol v čaši osudov premenil v samý med a cukor. Iná toho príčina. Hovorí sa, že keď bolesť dosahuje najvyšší stupeň, rev a stony prechádzajú v smiech. Či to z ohľadu trýznenia tela pravda, neviem: z ohľadu duše pri mne sa to potvrdilo. Keď srdečné vzdychy moje stretly sa s úškľabkami, nadišla ma v najprudšom bôli duchovnom chuť k smiechu a žartom. Musel som sa vysmiať sám, keď ma vysmiali tí, za ktorých som plakal; a od toho času ani ústa sa mi nezatvárajú.

Čo, keď nikomu nie, osoží aspoň mne samému. Lebo vtipkujúc sám so sebou, nemám čas myslieť na stratený život a zmarené obete. U mňa je pero a násmešok to, čo u iných sud pálenky alebo karty, alebo prach a guľka.

Že vyliahnuté osy aj na verejnosť púšťam, to je istý znak, že treba hotoviť pre mňa miesto v blázinci. Lebo väčšieho blázna vo svete niet, ako kto bláznom nedá byť bláznami a všetko smiešne obracia na smiech. Ale už len hijo, hijo, môj drahý Pegazus![18] Veď si ty už na to privykol, dostávať miesto obroku samé kyje.

Toľko našej predmluvy. Kladieme ju preto tu napredku, aby na konci maly miesto pomluvy. Prosíme ale pánov recenzentov, nech ráčia nakuknúť i do diela, keď už recenzie budú mať hotové; leda žeby teraz uznali za dobré uverejniť ich pred dielom samým, ako sa stalo pri Múdrosti života.

Teraz k veci. Nech ale Kubo zatvorí napred knihu a odpočinie si po nudnej predmluve.