John Henry Newman

List vojvodovi z Norfolku

Ukážka z elektronickej knihy

John Henry Newman (* 21. február 1801 – † 11. august 1890)

© Spolok svätého Vojtecha – Vojtech, spol. s r. o.

Trnava 2022

ISBN 978-80-8161-570-2

Vytvorenie elektronickej verzie Dibuk, s. r. o., 2022

ÚVOD

Svedomie verzus pápežský primát

Ak by som musel predniesť prípitok na náboženstvo (čo vlastne ani nie je vhodné), pripil by som na pápeža, ale s vaším dovolením najprv na svedomie, až potom na pápeža.

List vojvodovi z Norfolku, 261

Devätnáste storočie bolo v živote Cirkvi poznačené neistotou plynúcou zo šírenia nových myšlienok, ktoré odporovali katolíckej viere, a zo silnejúceho liberalizmu ako dôsledku Francúzskej revolúcie (1789) a myšlienkového protestantizmu. Túžba po duchovnej stabilite nepriamo ovplyvnila diskusie na teologickom poli, ktoré sa zaoberali posilnením autority Svätej stolice v podobe definovania pápežskej neomylnosti ako symbolu, ktorý by odvrátil možné ďalšie zlo.¹

Vnútri samotných teologických kruhov bolo vidieť očakávanie, ale aj strach z toho, ako konkrétne bude pápežská neomylnosť uchopená. Tzv. ultramontanistická skupina, v Anglicku reprezentovaná osobou kardinála Henryho Edwarda Manninga (1808 – 1892), sa totiž dožadovala silnej definície neomylnosti pápeža (nielen v otázkach viery, ale aj v politike), ktorá mohla ľahko prejsť až do pápežského monarchianizmu. Pod tlakom protiváhy tzv. galikánskej teórie, ktorá uznávala iba neomylnosť celej Cirkvi, bol ale Manning ochotný zmieriť sa s definovaním neomylnoti pápeža aspoň v otázkach viery. No teológ a konvertita John Henry Newman (1801 – 1890) nebol zástancom ani radikálnych, ani umiernených pokusov ultramontanistov a obával sa, že pripravovaná formálna definícia pápežskej neomylnosti bude pred svetom neobhájiteľná.²

V súkromnom liste svojmu biskupovi Williamovi B. Ullathornovi (1806 – 1889) sa Newman vyjadril, že by radšej nezažil žiadnu definíciu neomylnosti pápeža, ale ak by k nej došlo, prijal by ju.³ V inom liste jezuitovi Robertovi Whittymu sa vyjadril, že ešte nenastal čas na pápežskú neomylnosť.⁴ Keď sa Newman dozvedel správu o definovaní pápežskej neomylnosti v otázkach viery a mravov konštitúciou Prvého vatikánskeho koncilu Pastor aeternus v júli 1870, prijal s potešením jej striedmosť a umiernenosť napriek predošlým obavám, že by zvíťazila ultramontanistická teológia.⁵ Ako sa neskôr vyjadril, definícia nestanovila nič, ...

Koniec ukážky