Zlatý fond SME

Klasické diela nielen slovenskej literatúry na

zlatyfond.sme.sk

Detvan

Andrej Sládkovič

Objavte úžasný svet slovenských a českých ekníh s aplikáciou

Knihy v slovenčine a češtine

Copyright © 2010 Petit Press

Copyright ePub version © 2018 iAdverti

Copyright © 2010 Zlatý fond denníka SME

All rights reserved.

Ďakujeme digitalizátorom: Viera Studeničová, Eva Lužáková, Dušan Kroliak, Michal Garaj, Simona Reseková, Slavomír Kancian, Karol Šefranko, Erik Bartoš, Katarína Tinesová, Ľuboš Tines

Tento súbor podlieha licencii \'Creative Commons Attribution-NonCommercial-NoDerivs 2.5 License\'. Viac informácii na http://zlatyfond.sme.sk/dokument/autorske-prava/

ISBN-978-80-559-0238-8

Pôvodná publikácia

Andrej Sládkovič. Dielo 1. SVKL. Bratislava 1961. 612 s. Cyril Kraus pripravil edične a napísal poznámky. Dr. Jozef Felix, zodpovedný redaktor. Emília Kučerová, technická redaktorka.

Bibliografické poznámky

Báseň prvý raz uverejnená v almanachu Nitra V. 1853, 2 — 88.

Až do objavenia rukopisov Detvana v otázke, kedy báseň vznikla, boli mienky veľmi nejednotné — a nepresné. Keď Sládkovičov priateľ a prvý kritik jeho diela, Ján Kalinčiak — autorita v pravom zmysle slova — napísal v Sokole 1862, že Detvan vznikol na Hrochoti, jeho údaj nemálo ovplyvnil celú slovenskú verejnosť. Svoj údaj formuloval veľmi presvedčivo: „Detvan je báseň klasická. Zrodila sa na Hrochoti, a vandrovala zas ako Marína, bez sna, bez odpočinku tak dlho po svete, že prišla, už neviem ako, i do rúk mojich v Modre, až konečne našla u nášho rezkého Hurbana nielen priateľského objatia, ale aj ostrovtipného ocenenia, ktorý ju v piatom ročníku Nitry r. 1853 vydal.“ (Ján Kalinčiak, O literatúre a o ľuďoch, Bratislava, 1949, 73.)

Kalinčiakovmu konštatovaniu podľahol aj Sládkovičov životopisec Ľudovít Grossmann a v Orle 1874, 48 citoval v plnom znení Kalinčiakov údaj. Až neskoršie sa snaží Grossmann revidovať Kalinčiakovo tvrdenie, keď znovu uverejňoval Sládkovičov životopis v Sládkovičových Spisoch básnických (Praha, 1878). Na strane 690 pod čiarou píše: „Ohľadom toho, kde by bol Detvan spísaný, pisateľ prítomného životopisu pozdejšie sa úplne presvedčil o tom, že je tá jeho prvotná mienka pravdivá — v ktorej ho len Kalinčakovo tvrdenie v Paulinyho ,Sokole‘ pomýlilo — že Sládkovič svojho Detvana nie v Hrochoti, ale v Rybároch pod Sliačom napísal.“

No ani Grossmannov údaj nebol doložený dokladmi, takže otázka vzniku Detvana zostávala otvorená. Až v deväťdesiatych rokoch minulého storočia sa v otázke vzniku Detvana urobil krok dopredu. Jaroslav Vlček v Slovenských pohľadoch (1890, 208 — 209) uvádza doklady na to, že Sládkovič napísal Detvana už v Rybároch, nadväzujúc tak na Grossmannov údaj: „Lež zostalo pri jednoduchom istení; dôkazu Grossmann nepodal. A dôkaz nie je ťažký. Číslo 58 ,Orla tatránskeho‘, vydané 19. marca 1847 (ročník II. str. 457), má päťstrofovú pieseň Sládkovičovu, nadpísanú ,Milá a vojna‘ a začínajúcu so slovami: ,Len či ešte, moja Elena, dlho máš tie vlasy hladiť‘, ktorá jedoslovným zlomkom z Detvana (spevu IV. strofy 196 — 198 a sp. V. strofy 232 — 233), a to zlomkom takým, ktorý každému básnickej kompozície znalému dokazuje, že terajší náš Detvan už vtedy celým svojím plánom i prevedením bol hotový. Do mája 1847 však Sládkovič býval v Rybároch, odkiaľ ho až 23. dňa tohože mesiaca zavolali na Hrochoť. Kalinčákov duchaplný domysel teda, nakoľko sa týka času a miesta, kedy a kde Sládkovič napísal ,Detvana‘, je mylný.“

Avšak ani Vlčkov dôkaz nebol jednoznačne prijatý. Proti Vlčkovým dôvodom Andrej Sytniansky polemicky stavia inú tézu: „Nech si, prosím, p. Vlček prezre produkciu napr. Goetheho, Schillera a nášho Kollára (,Slávy dceru‘) a presvedčí sa, že títo básnici zo skrovných náčrtkov jednotlivých malých básní len postupom času vyviedli svoje veľké diela. Dľa môjho domnenia napísal Sládkovič v Rybároch báseňku ,Milá a vojna‘ dľa motívu ,Hektor u. Andromache‘, na Hrochoti ,mal príležitosť poznať‘, jako správne hovorí Grossmann, ,a vžiť sa do pôvodnej a prirodzenej povahy a rýdzosti nášho slovenského ľudu‘ i napísal ,Detvana‘, ktorého, možno, dľa svojej obyčaje ešte i v Radvani doplňoval a opravoval.“ (Literárne listy I. 1891, 72.)

Sytnianskeho tvrdenie zostalo osamotené. Slovenská verejnosť sa priklonila k mienke Vlčkovej. Vajanský v Národných novinách roku 1899 kladie vznik Detvana ešte pred rok 1847: „… menujem to divom, že mohlo takéto niečo povstať pred rokom 1847 na našom Slovensku. A menujem to šťastím, že rukopis, cestujúci krížom-krážom, bol zachránený, až našiel útulok v poslednom ročníku Hurbanovej ,Nitry‘“, (Vajanský: State o slovenskej literatúre, Bratislava, 1956, 328.) Vajanský totiž iste poznal rukopis, podľa ktorého bol Detvan v Nitre uverejnený, hoci ho necituje. Prvý údaj o rukopise z Hurbanovej pozostalosti nachádzame však čoskoro po Vajanského údaji v Škultétyho bibliografických poznámkach k druhému zväzku Sládkovičových Spisov básnických (Martin, 1900, str. 316 — 317): „V pozostalých písmach redaktora Nitry, Jozefa M. Hurbana, teraz našiel sa rukopis básne. Na titulnej strane čítame: ,Ďetvan, od Andreja Sládkoviča 1847‘. Do júna 1847 Sládkovič žil ešte v Rybároch, od pol júna na Hrochoti. Ale okolnosti v druhej polovici roka, totiž na Hrochoti, boli také, že v tých sotva by mohla povstať taká veľká báseň.“ Škultéty ďalej uvádza aj svoju mienku, kedy bol Detvan napísaný: „Áno, roku 1847 Detvan bol hádam len dokončený a väčšia časť jeho je ešte z roku 1846, keď Sládkovič ešte štiavnickú Marínu mával na mysli.“

Tento Škultétyho údaj, zistený na základe faktov, bol právom až do objavenia ďalších rukopisov uznávaný za správny. Iba Rudo Brtáň (v Štúdiách o Sládkovičovi, Bratislava, 1950, 82) stavia tézu, že Detvan „mohol povstať v rokoch 1845 — 1846“.

Dnes, keď máme okrem rukopisu, známeho už Škultétymu, podľa ktorého bol Detvan tlačený v Nitre, aj rukopisný koncept Detvana, ktorý roku 1949 našiel v Maďarsku Karol Štollmann, a rukopis, ktorý je súčasťou rukopisnej zbierky „Spevi Andreja Sládkoviča. Sväzok II-hí“ (získaný roku 1954 od Adama Mekisa), môžeme definitívne určiť, že Detvan vznikol bezprostredne po Maríne, teda roku 1845. Detvan totiž, ako tomu nasvedčuje už spomínaná cenzorská poznámka na poslednej strane Spevov II z 21. júla 1846, musel byť už roku 1845 na čisto prepísaný, nehovoriac o príbuznosti umeleckých postupov s Marínou.

Pri vydávaní Detvana máme teda k dispozícii tri rukopisy: rukopisný koncept (pri porovnávaní textov označujeme ho R1), rukopis, ktorý je súčasťou Spevov II (R2) a rukopis, podľa ktorého bol Detvan uverejnený v Nitre (R3).

Rukopisný koncept — R1 — skladá sa zo 4 listov obálky (rozmerov 17,5 × 12 cm) a zo 79 listov vlastného textu (rôznych rozmerov, kde každý spev je osobitne číslovaný). Na obálke je názov (Ďetvan) a názvy jednotlivých spevov: 1., [Hora] Poľana, 2., Družina, 3., Slaťinskí jarmok, 4., Vohľadi, 5., Lapačka.

Rukopis — súčasť Spevov II — (R2) je čistopis, skladajúci sa zo 72 listov rozmerov 19,5 × 12,5 cm. Podobne ako aj R1 je každý spev osobitne číslovaný.

Rukopis, podľa ktorého bol Detvan v Nitre uverejnený (R3), je čistopis s Hurbanovými redakčnými zásahami (64 listov rozmerov 19,5 × 12,5, kde každá strofa je zvlášť číslovaná). R3 sa nachádza v Archíve Slovenského národného múzea v Martine (Pozostalosť J.M. Hurbana. Fasc. III. č. 22. fasc. X. č. 11.)

Tento rukopis, ako to vidieť z Kalinčiakových slov, „vandroval“, dostal sa do jeho rúk, až zostal ležať u Kadavého v Prahe, ktorý ho pravdepodobne chcel vydať. Ležal až dotiaľ, kým ho nedostal Jozef Miloslav Hurban. Pravda, Hurban Sládkoviča o osudoch rukopisu informoval už vtedy, keď mu bol iba na stope: „Bou tu u mňa nedávno Kadavý a spomínau Tvojho Detvana, že vraj leží tam v Prahe medzi jeho vecami. No to je reku pekne! Ja sa vždy obzerám, kedy od Teba čo zazvoní hlbokým krásnym tónom, a ono Tvoje hlasy driemajú… v Prahe! Nože, Braček, splnomocni ma dáko vyslobodiť toho Tvojho väzňa a vydať k úteche svetu. Už sa ja postarám o náklad.“ (z listu z 15. mája 1851, citované zo Slovenských pohľadov 1908, 763.) A keď mal už Hurban rukopis v rukách, napísal 16. februára 1852 Sládkovičovi o problémoch uverejnenia Detvana: „Až teraz som dostau Tvojho Detvana. Privítau som ho srdečne. Lež mám ku dačomu Tvoje osobitnô privolenia si vyžiadať, bo viem, keď si mi ho dávau, že si mi nedávau neupieratelnô právo svoje na zláštnosti jeho. Teda očuj, Detvan je písaný v reči najpôvodnejšej slovenskej, a znie on v nej ozaj originálne. Lež vieš, že ja už teraz, keď sa katolíctvo zrieklo bernoláčiny a ja v tomto pomerení z našej strany samotretí (Štúr, Hodža) som bou, vieš, braček, že ja nemôžem ustupovať od prijatých foriem, ak nechcem obživiť bernoláčinu. Lebo to je istô, nak my teraz najmenšieho sa budeme lapať, čo by ako zrušenie záväzkov vyzeralo, cítili by sa i bernolákisti pohnutými byť k lezeniu do starých nemotorností. Teda, braček môj drahý, pýtam sa Ťa, či mi dovoluješ opraviť uo na ô a na é. napr. duoležitý na dôležitý, dobruo na dobré, a rozumie sa i to osúdno l namiesto ou, au, eu ect., mau, vzau, dau na mal, dal, vzal atd. Ostatnie, rozumie sa, bude všetko celkom tak, ako si si sám v duši krásnej vytvoriu. Detvan Tvôj príde do Nitry; načo reku tých malých básničiek hrba — oveľa lepšie, keď vätšie umodielo zaskveje sa v živote našom. A Nitra má i tak už svoje obecenstvo — a nad to, po počte rozposielaná prinesie na všetky strany báseň Tvoju, kdežto vydaná osobitne dlho by sa či po kníhkupectvách, či po súkromných predávačoch povaľovala a neniesla ovocia, akô ponese istotne. Ďakujem Ti — srdečne Ti ďakujem za Detvana. Ak bude odbyt Nitry čo len prostredný, pamätnú vec na Slovensku vykonám, dám básnikovi Detvana honorár.“ (Citované zo Slovenských pohľadov, 1909, 57.)

Zdá sa, že Sládkovič na Hurbanove úpravy pristal. Hoci sa Sládkovičove listy Hurbanovi nezachovali, jednako možno to konštatovať podľa toho, že text v Nitre bol vytlačený podľa Hurbanových úprav.

V tomto rukopise však Sládkovičovi pri prepisovaní vypadla jedna strofa (19. strofa V. spevu, ktorá je v našom vydaní uverejnená podľa R1 a R2 pod číslom 224). V R3 je totiž strofa 18. V. spevu (strofa 223) uvedená na konci listu, pod ňou je síce číslo 19, no na nasledujúcej strane je až 20. strofa V. spevu (strofa 225). Vynechaná strofa podľa rukopisných záznamov (R1) bola uverejnená prvý raz až vo vydaní Detvana v Hviezdoslavovej knižnici 1952 pod číslom 223a, aby sa nenarušilo tradičné číslovanie strof Detvana. V našom vydaní sme ju však zaradili pod číslo 224 — a tak sme rozbili tradičné číslovanie. V našom vydaní má Detvan 250 číslovaných strof.

Text Detvana v R1 a v R2 sa pomerne málo odlišuje. Tak isto sa málo odlišuje text v R3 a v Nitre (N). Text v R3 uvádzame v tom znení, ako ho máme s Hurbanovými opravami. Odchýlky medzi naším textom, textami rukopisnými — R1, R2, R3 — a medzi textom v Nitre — N sú tieto: Vrstovníkom: — v R1 a v R2 je štvorveršová strofa rozpísaná na strofu osemveršovú (šesťslabičný verš); v. 2: ten ľud náš — R1, R2: ten náš ľud; v. 6: vek slávy — R1, R2: vek zlatí; v. 8: A let sokolový a zelené duby — R1, R2:

Aj let sokoloví?

Aj zelenje dubi?

v. 9: dievčej — R1, R2, R3, N: diovčej; v. 16: so mnou — R2: so mňou; V R1 pôvodne báseň začínala sa rozpísaným štúrovským dvanásťslabičníkom:

I. Hora

„Čerství ako lipa,

Mocní ako dubi“

[Sin muoj] Martin, daj si pozor, —

Otec sinu vraví, —

Čo chvílka zahubí,

To rok ňenapraví.

1

Kukuljenka kuká

Ďetvanskím chotárom,

Kuká si proroctvo,

Volá si za párom:

[Poletuje ftáča] Od buka do buka

Ftáča poletuje,

Na svoje sirotstvo

Doliňe žaluje.

2

[Pole ťicho stojí] [V poli] V poli ňik ňerobí,

Uťekajú klasi,

[Na lúkach] Po vrškoch dúchaju

Do gajdou valasi;

[Svjatočnje potrebi]

Chodňíkom si drobí

Ňevesta k maťeri,

Horou ňebúchaju

Záhubnje sekeri.

Pod číslom 3. nie je žiaden text. Strana, na ktorej boli naznačené strofy 3 — 7 sa nezachovala a tak máme len koniec strofy 7. a strofy 8 — 9.

[7]

[Lež inšje cíťila] [Aj Helena sňila]

[Šťastlivá maťera] [Len o milom svojom]

Aj tá jeho milá

V breziňe hľaďela

Akbi sa za ňím brať

Svetom celím chcela.

8

[Takú náš mláďeňec]

[Má v okolí chválu]

O ňom sňívavali

Noc po noc ďjoučini,

[A srdcou ňejednu dušu] [ňejednu]

Mnohú dušu bjednu

Rozžjaliu bez vini;

V pjesňach sa pochvali

Martinkove [hrali] lisnú

A matki ňejednu

Ceročku mu ťisnú.

9

[Máva on]

Klobúk jeho celí

Kvjetim operení,

[A smutní je to chír]

[Že je už svesení]

V stužtičkách červeních

Rozmarín zelení:

[O jeho veselí] O blískom veselí

[So strachom sa vraví]

[Chír ňemilí vraví]

Špatná povesť vraví,

A o dvoch zvereních

Hlási chír tulaví.

Tento pôvodný začiatok Sládkovič v R1 prečiarkol.

I. spev: Martin

R1, R2 má názov Poľana, v R3 a v N názvu niet. Ako motto je tu citát z článku Michala Miloslava Hodžu Skusi o našom počínaňí (Orol tatránsky 1846, č. 25, str. 193 — 195): „Ach kebi vám tak bolo v sebe, ako vám je v oku a v srdci mojom, vám ľuďja v loňe huor tichto.“ S. 1. v. 1, 6: Poľana — N: Polana; v. 3: dedina — R1, R2: osada; v. 6: prsiach — R1, R2: prsách; s. 2. v. 5: šuhaj — R1, R2: Ďetvan; v. 6: Poľany — N: Polany; v. 9: hory zázračnej stíny — R1, R2, R3: hory zázračnje stíny; s. 3. v. 1: Mať žne — R1, R2: Mať žňje v. 2: lístia — R3, N: lísťa; v. 9: Poľanou — N: Polanou; v. 10: mladuchy — N: mladušky (tlač. chyba); s. 4. v. 5: ale aj ten deň — R2: vari aj ten ďen; v. 6: tmavým spiera sa stínom — R1, R2: tmavím stavja sa sťínom; s. 5. v. 2: slnce — R1, R2, R3, N: slnko; v. 5: dievčiny — R1, R2, R3, N: diovčiny; v. 6: slncu — R1, R2, R3, N: slnku; v. 8: ono pri peknej, spevnej mládeži R2: ono, z ľúbosťi k spevnej mládeži; v. 10: oko zažmúrilo — R1, R2: oči zažmúrilo; s. 6. v. 1: skutočne — R2: naozaj; v. 4: oko najvábnejšie — R1, R2: oko najsilňejšje; v. 6: krútiac — R3, N: krúťac; v. 7: rtom čerstvým — R2: rtom svježim; v. 9: Poľany — N: Polany; s. 7. v. 3: objíme tretiu — R1, R2, R3: obíme treťú — N: obíme tretiu; v. 5: až všetkých oči — R1, R2: až všetky oči; v. 7: či ku hre to — R2: či to ku hre; v. 8: Ej nie — R2: Ah, ňje; v. 9: v košieľke — R1, R2: v košjelki; s. 9. v. 1: Sotvaže zazrel Martinko milý — R1, R2, Sotvi že — R3, N: Sotva že zazrel šumný Martinko; v. 2: dievčin — R1, R2, R3, N: diovčin; v. 3: sotva — R1, R2: sotvi; v. 4: do duše — R1, R2, R3, N: do duši; v. 5: jeden — R3, N: jedon; v. 6: medzi devami — R1, R2: medzi pannami; v. 10: až len tak vôkol — R2: že len tak okol; s. 10. v. 4: Poľanu — N: Polanu; v. 5: z kameňa — R3, N: z kämeňa; v. 9: s niet, krem jednej — R2: ňjeto krom jednej; s. 11. v. 1: pobúril — N: porobil (tlač. chyba); v. 3: rozduril — R1, R2, R3: naduril — N: pobúril; v. 4: Hľa — R1, R2, R3, N: Hja; v. 8: ešte — R3: ješte; s. 12. v. 3: na ozrutné — R1, R2: na ozrutnje; v. 6: kde aká diera — R1, R2: kďe jeho ďjera; v. 8: cez — R3, N: pres; v. 10: jedno sú — R1, R2, R3, N: jedno sa; s. 13. v. 1: Sotva ho zazrie — R1, R2, R3, N: Sotvi ho zazre; v. 6: chochlík — R1, R2, R3, N: kochlík; v. 7: Sokol nech si orla volí — R1, R3, N: Sokol nak si orla volí — R2: Sokol nak sokola volí; s. 14. v. 3: daromne — R1, R2: darobňe; v. 4: slávny skutok — R2: chválni skutok; v. 7: predsa nepoľovať — R1, R2, R3: predci nepolovať — N: predci nepoluvať; s. 15. v. 2: slivkovým — R1, R2, R3: sľúkovim; v. 9: prsmi — R1, R2, R3, N: prsma; s. 16: prsiach — R1, R2, R3: prsach; s. 17. v. 4: omdlieva — R1: zamdljeva; v. 6: svedomie — R1, R2, R3, N: svedomia; s. 18. v. 3: súdenô — R3, N: súdeno; v. 5: krem — R1, R2, R3, N: krom; v. 6: v radostiach — R1, R2, R3, N: v radosťach; s. 19. v. 5: hromom zakľaje — R1, R2: hňevom zakľaje; v. 6: šťastie — R1, R2: šťasťja — R3, N: štestia; s. 20. v. 5: trasenie — R1, R2: traseňja; v. 6: vrenie — R1, R2: vreňja; v. 7: vlnenie — R2: luňeňja; v. 9: žiaľne — R1, R3, N: žialno; s. 21. v. 4: v zvlnených — R2: v zluňeních; v. 7: zornice — R1, R2, R3, N: zornici; v. 10: železnice — R1, R2, R3, N: železnici; s. 22. v. 1: strašne — R1: strašno; v. 7: ešte — R3: ješte; v. 9: dievčinám — R1, R2, R3, N: diovčinám; s. 23. v. 1: Sotva — R1, R2, R3: Sotvi; v. 2: vtáčky plaché — R1, R2, R3: ftáčki durno — N: ftáčky plaché; s. 24. v. 1: dlaby — R1, R2: dlabki — N: dlapy; v. 6: bručiacou — N: brnčiacou (tlač. chyba); v. 7: a zas žmurká — R2: a žmurkajúc; s. 25. v. 5: gazdu — R1, R2, R3, N: gazdi; v. 7: kôz — N: kun; s. 26. v. 1: si zas prehráva — R2: si len prehráva; v. 2: na dumných hlasoch fujary — R1: na dumnej pjesni fujari — R2: na dumnej svojej fujari; v. 5: hlasy jeho — R1, R2: tóni jeho; s. 27. v. 1: lístie — R1, R2, R3, N: lisťa; s. 28. v. 9: Poľanu — N: Polanu; s. 29. v. 4: štyr šuhajov — R2: štír šuhajcou — N: tien šuhajov; v. 7: prsia — R1, R2, R3, N: prse; s. 30. v. 2: stolice — R1, R2, R3, N: stolici; v. 4: temnice — R1, R2, R3, N: temnici; s. 31. v. 1: Krv — R1, R2, R3, N: Krú; v. 3: zúri — N: žúri; s. 32. v. 6: ta — R1, R2, R3, N: tam; v. 9: nech — R1, R2: nak; s. 33. v. 3: vzkriesiť — R1, R2, R3, N: skriesiť; v. 6: slnce to spočinulo — R1, R2, R3; slnko ta spočinulo; — N: slnko to spočinulo; s. 34. v. 2: gajdí — R1, R2, R3: gajuod; v. 5: prísne tečenie — R1, R2, R3: prísno ťečeňja; v. 6: zúfalé vrenie — R1, R2, R3: zúfaluo vreňja; v. 8: a gajdeniec ten — R1, R2: a ten gajďeňjec; s. 35. v. 2: v chripení — R1, R2: v chripeňú; v. 9: v slastiach — R1, R2, R3, N: v slasťach; v. 10: vymaľoval — N: vymaluval; s. 36. v. 4: nádeje — R1, R2, R3: naďejí; v. 5: vtedy — R1, R2, R3: tedi; v. 6: gajdičiek — R1, R2, R3: gajďičuok; v. 9: nech — R1: nach — R2: nak; s. 37. v. 4: sudba — R2: tužba; v. 10: tušenie — R1, R2, R3, N: tušenia; s. 40. v. 1: dušiach — R1, R2, R3, N: dušach; v. 3: v ušiach — R1, R2, R3, N: v ušach; v. 4: jedny — R1, R2, R3: jednje; v. 10: seba — R3, N: sebä; s. 41. v. 1: v prsiach — R1, R2, R3 — v prsach; v. 5: oka blesk — R2: oka mih; v. 6: jedinom — R2: jeďinkom; s. 42. v. 8: no, vidiac mračnú zemi — R2: Lež viďjac mračnú zemi — R1, R3, N: No, vidiac mračnú zeme; s. 43. v. 3: znejú — R2: tleju; v. 5: spomienka — R1, R2, R3, N: spomnienka; v. 6: rosy — N: rosí (tlač. chyba); v. 8: svietia — R2, N: svieťa;

II. spev: Družina

v R1, R3, N: je motto:

„Dupčili grúňami — —

Až k bystrému Hrona toku,

— — žili po slobode

Jako pstruhi v bystrej vode.“

Štefan Daxner

v R1 je toto motto vyčiarknuté.

V R2 je iné motto:

„V ích krugje svjetlaja svoboda

Prijala prazdňičňij vjenok.“

A. Puškin

s. 44. v. 6: hadie prte — R1, R2: haďje, úzke; v. 7: cárovnej — N: čarovnej (tlač. chyba); v. 8: sto dolín, sto dedín — R1, R2: sto ďeďín, sto dolín; s. 45. v. 2: machom — R1, R2, R3, N: mochom; v. 9: ušatá — R1, R2, R3, N: uchatá; s. 46. v. 5: lež — R2: no; v. 6: sedem — N: sedet (tlač. chyba); v. 7: tam — R1, R2, R3, N: ta; s. 47. v. 2: v žeravé — R1, R2: v žeravja; v. 4: baran skoro upečený — R2: baran odpol upečení; v. 5: v kyslej žinčici — R1, R2: v kislej žinčice; v. 9: od zeme — R1, R2: od zemi; s. 48. v. 6: v prstoch — R1, R2, R3, N: v prstach; s. 49. v. 1: Netrpezlivý — R1, R2, R3, N: Netrpelivý; v. 2: tú: „štyri kozy — R2: „Hej! šťiri kozi; v. 4: ej, tyže brat — R2: ta že ti brat; s. 50. v. 10: najprv — R1, R2, R3, N: najprú; s. 51. v. 2: do troch — R1, R2, R3: do trích; v. 5: na prstoch — R1, R2, R3, N: na prstach; s. 52. v. 4: sekera — R1, R2, R3, N: sekerka; v. 5: dva ráz — R1, R2: na raz; s. 53. v. 4: žiaľu — R1, R2: žjaľa; s. 54. v. 4: nech — R1: nach — R2: nak; v. 5: pováľajú sa — R1, R2: pozváľajú sa; v. 7: pokým — R1, R2, R3: počim; s. 55. v. 3: baraniu — R1, R2: baraňú; v. 6: zdravie — R1, R2: zdravja; v. 10: zvláštne — R1, R2, R3, N: zláštne; s. 56. v. 1: Tomu Zvalovie Janko odníme — R1, R2: Tomuto Janko Zvalou odňíme; v. 3: príjme — R1, R2: príme; v. 6: ho chmatne — R2: chmatňe ho — N: ho chytne; v. 7: Matej — R1, R2: Macko; s. 57. v. 2: nádeje svet — R1, R2: naďeji svet; v. 4: národ si vie krásne hovieť — R1, R2: národ si zná krásňe hoveť — R3, N: národ si vie krásne hoveť; v. 8: v nebi — R2: v raji; v. 10: závidieť — R1, R2, R3, N: závideť; s. 58. v. 5: od zeme — R1, R2: od zemi; v. 8: päste — R1, R2, R3, N: pästi; s. 59. v. 1: žiaľ drumbieľ v útlosť — R2: žjál v útlost drumbjel; v. 5: Hľaďže — R3, N: Hläď že; s. 60. v. 1: Neodťahuj — R2: Ňeuťahuj; v. 3 nezmieria — R1, R2, R3, N: nesmiera; v. 8: kto, keď počuje žalmy škrivána — R2: a kdo, keď čuje žalmi škriváňa; s. 61. v. 3: nechoď — R1, R2: ňechoj; s. 62. v. 3: strastiam — R1, R2, R3, N: strasťam; v. 6: načo si otca a matku hneval — R1: načo si otca aj matku — R2: načo matku mi dobrú hňevau; s. 63. v. 1: Poľanou — N: Polanou; v. 3: terigá — R1, R2, tarigá; v. 4: v rannom — R1, R2, R3, N: v ranňom; v. 8: v strasti — R1, R2, R3: v strasťach; v. 9: priatelí — N: spriatelí; s. 64. v. 1: fakle — R1, R2. R3, N: fakly; v. 4: dievčinu — R1, R2, R3, N: diovčinu; s. 65. v. 1: nehľadaj — N: nehlädaj; v. 4: nevzkriesi — R1, R2: ňeskrísi; v. 6: rýdze zlato — R1, R2, R3, N: rídzo zlato; v. 7: do duše — R1, R2, R3, N: do duši; s. 66. v. 2: Poľanou — N: Polanou; s. 67. v. 7: nechajte ma — R1, R2, R3, N: nahajte ma; v. 10: nech — R1: nach — R2, R3, N: nak; s. 68. v. 2: nech — R1: nach — R2, R3, N: nak; v. 3: predsa — R1, R2, R3, N: predci; v. 4: za teba — R3, N: za tebä; v. 5: ako jej srnke — R1: ako jej srnki; v. 9: dievka — R1, R2, R3, N: diovka; s. 69. v. 2: Však — R1, R2, R3, N: Čak; v. 7: z tichej chyže — R1, R2: z ťichej chiži; v. 8: to — N: tu; dievčina — R1, R2, R3, N: diovčina; s. 70. v. 7: prsteň — R1, R2, R3, N: prsten; v. 8: Však — R1, R2, R3, N: Čak; v. 10. s prsteňom — R3, N: s prstenom; s. 71. v. 1: že by — R2: žebich; v. 5: polievku chutnú uvariť — R2: poľjouki chutnej navariť; v. 7: z teba — R3, N: z tebä; s. 72. v. 2: zdráhanie — R1, R2, R3, N: zdráhania; v. 8: halúzku s halúzkou — R1, R2: s halúzkou halúzku; s. 73. v. 1: Poľany — N: Polany; s. 75. v. 5: umĺkne — R2: zamĺkňe; v. 7: dievkina — R1, R2, R3, N: diovkina; v. 9: na skalu — R1, R2, R3: na skáľa; s. 76. v. 1 — 4. v R2 má odlišné znenie:

„Hej len vždi veselo,

   Cic kozi kozina!

   Ešťe nám ňebila

   Ostatňja hoďina!“

s. 77. v. 10: na dolnom zábreží — R1, R2: na dolňom nábreží — R3, N: na dolňom zábreží; s. 78. v R3 a N má len 9 veršov. Hurban v R3 na okraj poznačil: „Je len 9 rádkou má byť 10“. V tejto strofe sú aj zreteľné Hurbanove zásahy, ktoré pri odtláčaní vyznačujeme:

Tak je to sokol? — Sokol, Janko môj,

Vrah chudáčika zajaca,

Ja, vidiac tíchto dvúch zviereniec boj,

Už pred východom mesiaca,

Švihnem valaškou a milý sokol,

Sokolík v svojej krvi zamokol. —

Oj, kebys sa bol na to prizeral

Ako ten zajac stráňou zaberal,

Zbadajúc, že zostal zdravý. —

v. 3: dvoch — R1, R2: dvúch; v. 5: na tridsať krokov — R1: as tridcať krokou; s. 79. v. 10: šnúrou — R3, N: šnôrou; s. 80 v. 6: sám z vysokých tých rád vysiela skál — R2: sám rád visjela z visokích tích skál; s. 81. v. 1: Martin: Ja neviem — R2: Martin: čo ja vjem; s. 82. v. 9: Poľane — N: Polane; s. 83. v. 1: Martin môj — R1, R2: Martin náš; s. 84. v. 3: nech — R1: nach — R2, R3, N: nak; s. 85. v. 1: fakle — R1, R2, R3, N: fakly; v. 4: dievčinu — R1, R2, R3, N: diovčinu; v. 10: ktoré deve upiecť dajú — R1, R2: ktorje ďjouki upjecť dajú; s. 86. v. 3: začúchne — R2: zastaňe; on si myslí — R3, N: sebe myslí; v. 5: dievčinu — R1, R2, R3, N: diovčinu; v. 8: v prsiach mu vlní sa — R1: v prsach vlní sa mu — R2: v prsach luňí sa mu — R3: v prsách mu vlňí sa; s. 87. v. 1: desať — R3, N: desäť; v. 3: zareve Martin — R2: zahrmí Martin; v. 8: rútia — R1, R2, R3, N: rúťa; v. 9: krútia — R1, R2, R3, N: krúťa; s. 88. v. 2: padne — R1, R2: padlo; s. 89. v. 4: a sen že ťa — R2: a že ťa sen; s. 90. v. 2: už pôlila — R3, N: juž polila; v. 4: z postele — R1, R2: z posťeli; v. 7: teba — R3, N: tebä; v. 9: z tam hľa tej skaly — R1, R2: z tamto tej skali; s. 91. v. 2: však — R1, R2, R3, N: čak; s. 92. v. 10: odkiaľ sú — R1, R2: odkjal sa; s. 93. v. 6: Tam ti budú vraj pekné hostiny — R1, R2: Tam budú, vraj, aj peknje hosťini; v. 9: Múdre — R1, R2, R3, N: Múdro; v. 10: Takého s’ ty daru hoden — R1: Takího si vena hoďen — R2: Takjeho si vena hoďen — R3: Takýhos’ ty daru hoden; s. 94. v. 10: dvojná cesta ich rozdelí — R2: dvojná cesta pekních delí; s. 95. v. 1: ešte — R3: ješte; dievčatko — R1, R2, R3, N: diovčatko; v. 2: ruka v ruke — R1, R2: ruka v ruki; v. 5: biele líčko — R1, R2, R3, N: blielo líčko; v. 10: Detvianka — R1, R2: Ďetvanka — R3, N: Detvänka; s. 96. v. 3: prehliada — R1, R2: prehljéda; s. 97. v. 3: roj — R1, R2: ruoj; v. 5: Spomienky — R1, R2, R3: Spomňjenki; s. 98. v. 8 — 9 v R1 a R2 majú odlišné znenie:

Ako so svojim bleskom kométa,

Duch tvoj s životom tvojim si ljeta.

III. spev: Slatinský jarmok

Motto je iba v R2:

„Koňíčok muoj vraní

Od Krála mi daní!“

Národ. pjeseň.

s. 99. v. 8 — 9 v R2 majú odlišné znenie:

A rád bi dom aj tje bistrje ďevi,

Tje ňevjest švarních bjele oďevi;

s. 100. v. 5: hovoril — R1, R2: hovorí; s. 101. v. 10: kameného — R3, N: kämenného; v. 102. v. 1, 3: Sotva — R1, R2, R3, N: Sotvy; v. 4: na hronskú vodu — R1, R2: na Hrona vodu; v. 5: pekný Zvolen — R1, R2: pevní Zvolen; v. 7: hradieb — R1, R2: hraduob; v. 8: pozdravenie — R1, R2, R3, N: pozdravenia; v. 9: vlnám — R2: lunám; s. 103. v. 1: Sotva — R1, R2, R3, N: Sotvy; v. 5: hradieb — R1, R2: hradôb; v. 7: a bujným hrdlom voľnej doliny — R1: a bránou mesta zapadňou — R2: a bránou mesta tou hradňou; v. 10: a s ňou letia blaha stíny — R1, R2: a duch blaha leťí nad ňou; s. 104. v. 6: spoločnosti — R1, R2, R3, N: společnosti; s. 105. v. 1: spravodlivec — R1, R2: Spravedliví — R3, N: spravedlivec; v. 2: Čo sa vám zdá — R1, R2: Čo mislíťe; v. 3, 4: nech — R1, R2: nak; v. 9: zavieral v tichosť bledú — R1, R3, N: zaviera v tichosť blädú; s. 106. v. 1: Hoden — R1, R2, R3, N: Hodný; v. 3: ja bych — R1, R2: jábi; v. 5: Vidíte, čo žiť, čo hniť znamená — R1, R2: Viďíťe! čo mrjeť, čo hňiť znamená; v. 8: splesnelý — N: splesnený (tlač. chyba); s. 107. v. 2: z krsteľne — R1, R2, R3, N: z krstelni; v. 10: Pannonský — R1, R2: Uhorský; s. 108. v. 2: pretrhnúť nesmel — R1, R2: ňesmeu pretrhnúť; s. 109. v. 2: vzniklé — R1, R2: zňiklje — R3, N: zniklé; v. 3: Kňaz — R1, R2, R3, N: Knez; v. 4: v zajímavom — R1, R3, N: v zanímavom; s. 110. v. 1: A jak cez môstok — R2: A keď cez muostok — R3, N: A jak cez mostok; v. 3: sotva sa našiel — R1, R2: sotvi sa najšou — R3, N: sotvy sa našol; s. 111. v. 4: Zrútia — R1, R2, R3, N: Zrúťa; s. 114. v. 1: zahvizdne — R2: zahvízda; v. 5: červiak — R1, R2, R3: červík; v. 6: predsa len trochu časom ho chytí — R1: trošku — R2: predca ho trošku časom pochiťí; v. 9: všetok strach v mladých prsiach — R1, R2, R3, N: všetek strach v mladých prsach; v. 10: červiaka — R1, R2, R3: červíčka; s. 116. v. 2: dvoch — R1, R2: dvúch; s. 117. v. 1: šťastia — R3, N: štestia; v. 3: hrom a Sodoma — R1, R2: zlosť a Sodoma; v. 9: je to nie žart — R1, R2: je tu ňje žart; s. 118. v. 1: obzrie sa — R2: obzre sa; v. 2: vstávajú — R1: stávaju; v. 4: najprv — R1, R2: najprú; poobzerajú — R1: poobzeraju; v. 6: nechajte — R1, R2, R3: nahajťe — N: nehajte; v. 8: hladolet — R2: filister; v. 9: sotva — R1: sotvi; v. 10: už len v bahne nosom brodí — R1, R2: už sa nosom v bahňe broďí; s. 119. v. 1: Či ti ma trhol — R1, R2: Ťi ma trhou; v. 2: Ohó, ľadvy moje — R1, R2: Óó, ľadvja moje — R3, N: Ohó, ľadvia moje; v. 3: šiel — R1, R2: šou — R3, N: šol; v. 10: schoval — R1, R2: skovau — R3, N: skoval; s. 120. v. 1: šťastia — N: šťestia; Kubo môj — R2: Kubo náš; s. 121. v. 7: Ta išiel — R1, R2: Ta išou — R3: Taišol; s. 122. v. 1: Hej, prosím, pán kráľ! pán môj — R2: Hej! prosím! pán muoj! pán kráľ; v. 2: vynáša — R1, R2: ozíva, v. 123. v. 9: vašu žltú — R1, R2: žltú vašu; s. 124. v. 5: ku mne — R1, R2, R3, N: ko mne; s. 125. v. 5: obzrie — R2: obzre; nechá — R1, R2, R3, N: nahá; v. 7: kážu — R1, R2, R3, N: káže; v. 10: roj — R1, R2, R3, N: rôj; s. 126. v. 2: Ja? pán môj, čo príde k ruke — R1, R3: Ja? pán môj, čo príde k ruky — R2: Nuž, pán muoj, čo príďe k ruki; v. 4: na lúke — R1, R2, R3: na lúky; v. 6: na fujare — R1, R2: na fujari; s. 127. v. 1: Nič, nič, nič — R1, R2, R3: Ňje! ňič! ňje; v. 5: Teda — R1, R2, R3, N: Tedy; s. 128. v. 8: obratne hodil — R1, R2: šuhajski hoďiu; s. 129. v. 4: pekný, vyšívaný kantár — R1: pekňe višívaní kantár — R2: strjebrom višívaní kantár; s. 130. v. 7: strach a hrôzu nášho poľa — R1, R2: čo svet ho Surovcom volá; s. 131. v. 2: dobadká — R2: dobačká; v. 5: tu knieža — R2: a knježa; v. 6: starcu klobúk — R2: starcou klobúk; v. 9: sotva — R1, R2: sotvi; s. 132. v. 2: cnosti — R1, R2: ctnosťi; s. 134. v. 1: krupaje — R3: krupäje; v. 2: hltal a sal — R1: chltau a sau — R2: chltau a žrau — R3: chltal a ssal; v. 8: čiahala — R1, R2, R3, N: čahala; v. 9: hnala — R1, R2: brala; v. 10: dieťati — R1, R2, R3: ďeťaťi; s. 136. v. 5: A ty, Martin môj — R1, R2: A ti, Martinko; v. 9: predsa — R1, R2: predci — R3, N: predca; s. 137. v. 9: cnosť — R1, R2: ctnosť; s. 138. v. 9: nenechám — R1, R2, R3, N: nenahám; v. 10: keď Boh dá šťastia — R1: ak Buoh dá šťasťja — R2: ak Boh dá šťasťja — R3: keď Boh dá štestia; s. 140. v. 5: dievčeniec — R1, R2, R3, N: diovčeniec; v. 8: prv — R1, R2: prú; s. 141. v. 3: hrali otázky — R1, R2: vláli otázki; v. 9: lež hrabce, dubce si preskakovať — R2: len dubce hrabce si preskakovať; s. 142. v. 9: moc vo všemožnosť menia — R2: moc vo všemoc premeňja; s. 143. v. 10: za raje Sultána — R1, R2: za sveti Sultána; s. 144. v. 5: obzrie — R1, R2, R3, N: obzre; v. 7: sťa prst — R2: že prst; s. 145. v. 4: ich lom — R2: lom ích; v. 7: a mráz prejme — R1, R2: až mráz prejme; v. 10: výsostí — R1, R2, R3: vísosti; s. 146. v. 7: izieb — R1, R2: izuob; s. 147. v. 1: Deň — R1, R2, R3, N: Den; v. 7: preletuje — R1, R2: poletuje; s. 148. v. 9: ako duch slávy radosti rajom — R1: jako bistrí mreň valním Dunajom — R2: ako bistrí pstruh valním Dunajom; v. 10: ako snežná labuť — R1, R2: ako bjeli labuť; s. 149. v. 1: jatagán — R1, R2, R3, N: atagán; v. 6: tuhé sú žily — R1, R2: tuhje sa žili; v. 9: skaze skaziť sa — R2: zkaziť zkaze sa; s. 150. v. 1: v myšlienke — R1, R2: v mišljenki; v. 5: tam deti hodné Hrona a Váhu — R1, R2: tam vrstovňíkou Hrona a Váhu; v. 7: v zraste — R1, R2, R3: v zrosťe; v. 10: Huňadovca — R1, R2: Maťiáša; s. 151. v. 1: skrášlený — R1, R2: skrážlení; s. 152. v. 1: v prsiach — R1, R2, R3: v prsach; v. 3: druhou — R3, N: druhú; v. 4: v pasovaní — R2: v pasovaňú; s. 153. v. 3: duše v tichosť zakliali — R1, R2: v ťichosť duše zakljáli; v. 6: dievčeniec — R1, R2, R3, N: ďiovčeniec; v. 9: šuhaja a jeho koňa — R1, R2: šuhaja a pod ňím koňa; s. 154. v. 9: naša Elena — R1, R2: sestra Elena; s. 155. v. 4: od kopyta oheň fŕka — R1, R2: od zubadla pena fŕka; v. 5: žiaden do Detvy neprišiel — R1, R2: žjadom do Ďetvi ňeprijšou — R3, N: žiadon do Detvy neprišol; v. 6: žiaden — R1, R2, R3, N: žiadon; v. 8: a na vrancovi poľom sa brodí — N: na vrancovi polom sa brodí.

IV. spev: Vohľady

v R1 a v R2 je motto:

„Come, gentle night;

Come, lowing black-browd night!“

Shakespeare

s. 156. v. 1: deň — R1, R2, R3, N: den; v. 3: vyberal — R1, R2, R3, N: vybieral; v. 10: v lone pápernej driemoty — R1, R2: v loňe pápernom drjemoti; s. 159. v. 1: Elenka — R3: N: Ilonka; v. 2: čakanie — R1, R2: čakaňja; v. 4: duše jej harmónie — R1, R2, R3, N: duši jej harmonije; v. 5: vlnení — R2: luňeňí; s. 160. v. 4: kvety srdca — R1, R2: srdca kveti; v. 7: dym obete — R1, R2, R3, N: dym obeti; s. 161. v. 1: družice — R1, R2: družinki; v. 5: drumblica — R1: drumblinka — R2: drumbjelka; v. 9: drumbieľky — R1: drumblinki — R2: drumblički; v. 10: deň — R1, R2, R3, N: den; s. 162. v. 6: bitie, trenie — R1, R2: biťja, treňja; s. 163. v. 1: Drumblica — R1, R2, R3, N: Drumbielka; v. 3: najprv — R1, R2: najprú; v. 10: objíme — R1, R2, R3, N: obíme; s. 164. v. 1: Elenka — R3, N: Ilonka; v. 8: k Elenke — R1, R2: k Elenki; v. 10: kepeni — R1, R2: kepenku; s. 166. v. 1: dievčinka — R1, R2, R3, N: diovčinka; v. 2: Až naveky! — tak dievčina — R1, R2, N: diovčina — R2: Na veki! — šepce ďjoučina; s. 167. v. 7: iný — R3, N: jiný; v. 10: aj tvoj jediný — R2: tvoj aj jeďiní; s. 168. v. 1: S tým sa hosť — R1, R2: V tom hosť sa; v. 8: Len vy ta choďte — R1, R3: Len vy ta chojte — R2: Len si vi chojťe; v. 9: túlať sa nesmú nocou — R2: túlať sa nocou ňesmú; v. 10: Kdes’ ty sa to naučila — R1, R2: Kďe si sa to naučila; s. 169. v. 3: choďte, pán vojak, a nechajte ma — R1, R2, R3: chojte, pán vojak a nahajte ma — N: choďte pán vojak a nahajte ma; v. 8: tieto — R1, R2, R3: tam tie — N: tie; s. 170. v. 1: Teda — R1, R2, R3, N: Tedy; šepnem — R3, N: šopnem; v. 5: dievka — R1, R2, R3, N: diovka; s. 171. v. 2: prsteň — R1, R2, R3, N: prsten; v. 4: prv — R1, R2: prú; v. 7: a tak bude ten prsteň tvoj — R1, R2: Tak bude ten prstenčok tvoj; s. 172. v. 6: dievčatko — R1, R2, R3, N: diovčatko; v. 7: prsteň — R1, R2, R3, N: prsten; v. 8: prstienok — R2: prsťenčok; v. 9 — 10 má v R1, R2: odlišné znenie:

Koniec ukážky