Zlatý fond SME

Klasické diela nielen slovenskej literatúry na

zlatyfond.sme.sk

Vrabčiak Ťulko

Martin Hranko

Objavte úžasný svet slovenských a českých ekníh s aplikáciou

Knihy v slovenčine a češtine

Copyright © 2012 Petit Press

Copyright ePub version © 2014 iAdverti

Copyright © 2012 Zlatý fond denníka SME

All rights reserved.

Ďakujeme digitalizátorom: Viera Studeničová, Andrea Jánošíková, Mária Hulvejová, Martin Hlinka, Lucia Muráriková, Martina Turanská

Tento súbor podlieha licencii \'Creative Commons Attribution-NonCommercial-NoDerivs 2.5 License\'. Viac informácii na http://zlatyfond.sme.sk/dokument/autorske-prava/

ISBN-978-80-559-0032-2

Pôvodná publikácia

Martin Hranko. Burko. Vrabčiak Ťulko. Štátne nakladateľstvo. Praha 1931. 79 s.

Bibliografické poznámky

Martin Hranko: Burko. Vrabčiak Ťulko

Štátne nakladateľstvo v Prahe

Papršleky

Knižnica pre slovenskú mládež

Riadi redakčný kruh.

Sväzok 9.

1931

Vrabčiak Ťulko

Čim čam, sem tam,

bolo žitko,

už ho nieto,

čim čam, sem tam.

Takto smutno si čvirikal mladý vrabčiak Ťulko. Skackal po zamrznutom dvore a túžobne opieral čierne očká na smetisko, či tam čo najskorej niečo vynesú. Dnes mu bolo tak smutno. Od jesene, keď mu jeho mamku ten krvilačný kršiak Chňap chytil, bol celkom opustený. A veru je mladému vrabčiakovi, ktorý prežíva ešte len prvú zimu, bez dobrej rady zle.

Prišly mrazy a minulo sa žitko. Ani schovať sa nemal kde pred zimou. A jaký pozor musel dávať na seba. Starý kocúr Bajúz, ten Chňap a ušatá sova Bubu veru striehli, aby sa mu dostali na rebrá.

Ale Ťulko sa nedal. Práve v tom stálom nebezpečí o život sa prejavil jeho bystrozrak a dôvtip. Ba niekedy sa už aj vysmieval svojim nepriateľom.

Z večera bolo veľmi chladno. Ťulko tušil, že do rána bude krutý mráz. Prehľadal už všetky kútiky na starom humne, aby si mohol niekde pokojne pospať. Konečne naďabil na staré, opustené hniezdo lastovičiek. Pravda, hniezdo malo len veľmi úzučký otvor, ale Ťulko mal útle a pružné kosti.

Jejééj! Tam bolo teplučko. To mäkučké periatko tak príjemne zahrievalo. Len zobáčik vystrčil z hniezda a začvirikal:

Čim čam, sem tam,

bolo žitko, sem tam.

Kocúr Bajúz sedel v humne učupený pri slame už od obeda. Striehol na toho vrabčiska. Nebol vôbec hladný, ale zachcelo sa mu poľovať. Čo myš, to je nič. Myši sú tak hlúpe, že poriadny kocúr nemusí na ne ani striehnuť. Sošmykne sa po slame a už ju má v pazúroch.

To je nie zábava.

Ale taký vrabčiak! — To je voľačo!

Ten ti celkom pokojne skacká po dvore, hodíš sa na neho a… vrabčisko si celkom veselo čviriká vo vzduchu. Taký vrabčiak, to je potvorka! Pod zuby je to, pravda, celkom nič. Ale tá rozkoš, chytiť ho. To je to!

Čim čam, sem tam,

bolo žitko, sem tam…

Bajúz si pretrel packou bajúzy. To je mršina ten vrabčiak! Teraz si ani len nepríde pohrabať do slamy. Len keby ho dostať mohol. Veruže by si odložil jeho krídelko, aby všetci kocúri videli, že ulovil vrabčiaka.

Čim čam, sem tam…

Bajúzovi sa to čvirikanie zdalo byť výsmechom. Zodvihol sa a tichúčko sa vytratil z humna. Dnes ho už nedostane. A do toho hladkého kúta, kde je to lastovičie hniezdo, tam za ním nemôže. Ale počkaj len…!

*