Hviezdni priatelia 10:
Začarované dievča

Vyšlo aj v tlačovej podobe

Objednať môžete na
www.albatrosmedia.sk

Linda Chapmanová

Hviezdni priatelia 10: Začarované dievča – e-kniha

Copyright © Albatros Media a. s., 2025

Všetky práva vyhradené.
Žiadna časť tejto publikácie nesmie byť rozširovaná
bez písomného súhlasu majiteľov práv.

HVIEZDNY SVET

Snežný výr so striebornými pierkami potichu preletel lesom a pristál na okraji jazierka so zrkadlovou hladinou. Konáre vysokých stromov okolo vody sa načahovali za nebom plným hviezd a listy aj kôra na nich sa pritom ligotali. Ozval sa nepatrný lomoz, z tieňov sa vynorili ďalšie tri zvieratá – jeleň, vlk a jazvec. Kožuchy mali pretkané striebrom, na tvárach rozvážne výrazy.

„Zdá sa, že našim štyrom Hviezdnym priateľkám a ich zvieratkám z Westcombu sa opäť podarilo zabrániť, aby mágia rozpútala chaos,“ povedal výr Lovec, zatiaľ čo jedným krídlom prešiel ponad hladinu. Na jej povrchu sa zjavil obraz táborového ohňa, okolo ktorého sedeli deti aj dospelí. Opodiaľ sa o stromy opierali štyri dievčatá a hrali sa so svojimi štyrmi zvieratkami – mladou líškou, srnkou, červenou veveričkou a divou mačkou s pruhovaným kožuchom. Všetky zvieratká mali atramentovomodré oči presne ako vlk, jeleň, jazvec a výr. Vyzerali spolu veľmi šťastne.

„Počínali si dobre,“ ozval sa vlk ticho. „Majú výhodu, že sú také dobré kamarátky.“

Ostatní prikývli.

„Spolupracovali a zabránili tomu, aby sa deťom v tábore niečo prihodilo,“ pridal sa jeleň.

„Ešte si však neuvedomili, že neďaleko sa nachádza ďalšie Hviezdne zviera,“ pripomenul im Lovec.

Na hladine jazierka sa zjavila lesklá hnedá vydra s rozžiarenými atramentovomodrými očami.

„Mokraď nemá s hviezdnou mágiou veľa skúseností a potrebuje sa ešte veľa naučiť. Aj jej Hviezdna priateľka musí pochopiť, že iné formy mágie nesmie používať bez rozmyslu. Snáď jej naše štyri dievčatá pomôžu.“

„Najprv ju musia nájsť,“ nadhodil jazvec.

„Dúfajme, že sa im to podarí, kým mágia niečo nevyparatí,“ povedal jeleň.

„Poďme sa pozrieť, čo sa stane, keď sa vrátia do Westcombu,“ navrhol vlk.

Ostatní prikývli a spravili si pohodlie, aby mohli priateľky pozorovať.

PRVÁ KAPITOLA

Maia sa prehadzovala v spánku. V snoch sa jej vynárali obrazy: jej škola vo Westcombe; vydra s akousi osobou s dlhými, tmavými vlasmi; kuchynský pult s náčiním; dievčatá z jej školy, čo po sebe nahnevane pokrikujú…

Obrazy sa zmenili na spomienky z prázdnin, odkiaľ sa vrátila pred týždňom. Videla dymiace ohnisko, okolo ktorého stoja šokovaní táborníci, aj čistinku posiatu vetvami zo zničených prístreškov…

Maia sa prebudila a posadila sa na posteli, potom si z očí odhrnula plavú ofinu. Keď sa pozrela na hodiny, zistila, že je len pol šiestej, čo bolo príliš skoro na to, aby vstávala do školy. Papraď ležala zvinutá do klbka pri jej nohách. Zdvihla hlavu. „Maia? Si v poriadku?“

Papraď bola líška z Hviezdneho sveta. Keď sa prvý raz stretli, vysvetlila jej, že zvieratá z jej domova prichádzajú do ľudského sveta, aby si našli Hviezdneho priateľa – dieťa, ktoré verí v čary a rado pomáha iným. Ak chcel byť niekto Hviezdnym priateľom, musel sa naučiť používať čary, aby z tohto sveta spravil lepšie miesto, a ak sa raz Hviezdne zviera spriatelí s Hviezdnym priateľom, zostane s ním do konca života.

Papraď Maiu naučila, ako sa napojiť na prúd čarovnej moci, ktorý tieto dva svety prepája, a Maia zistila, že má schopnosť používať zrkadlá a iné lesklé povrchy na to, aby nazrela do minulosti, budúcnosti a na iné miesta v prítomnosti. Krátko po tom, ako Maia stretla Papraď, sa Hviezdnymi priateľkami stali aj jej kamarátky Ionie, Sita a Lottie. Pomocou prúdu čarovnej moci nadobudli rozličné schopnosti a spoločne sa snažia o to, aby zastavili každého, kto by chcel mágiu zneužiť na neplechy. Bolo úžasné, že môže kúzliť so svojimi najlepšími kamoškami a ich zvieratkami!

Papraď prekĺzla k Maii a pritúlila sa k nej. „Vyzeráš, že ťa niečo trápi.“

Maia ju poškrabkala na čele. „Mala som naozaj živý sen.“

„Bol to čarovný sen?“ spýtala sa Papraď.

Sny Maii občas odhalili skutočnosti, ktoré s kamarátkami potrebovali na ochranu mestečka.

„Možno. Na začiatku som videla množstvo obrazov, ktoré veľmi nedávali zmysel – práve také sú často v mojich čarovných snoch.“

Maia jej rozpovedala, čo videla.

„To môže znamenať, že vo Westcombe nastanú ťažkosti,“ zhodnotila Papraď. „Mali by sme to povedať ostatným.“

„Po škole sa chystáme na čistinku,“ odvetila Maia. „Tam to môžeme poriadne prebrať.“

Čistinka sa nachádzala v lese pri Ioninom dome. Dievčatá tam chodievali často, pretože to bolo nádherné miesto oplývajúce mocnou mágiou. Zavítal tam málokto, takže pre dievčatá predstavovala bezpečný priestor, kde mohli trénovať čarovanie so svojimi zvieratkami.

Aj keď spolu chodili do školy, museli si dávať pozor, aby sa o čarách príliš nerozprávali, nech ich niekto nezačuje. Hviezdne zvieratá im povedali, že Hviezdnu mágiu musia udržať v tajnosti.

„V sne som tiež videla niektoré chvíle, čo sme zažili v tábore,“ prezradila Maia Papradi. „Neplechy, čo vystrájal ten Dobrý duch.“

V deň, keď dorazili do prázdninového tábora, sa pani Amadiová, jedna z dospelákov, ktorí na nich dozerali, a Maiina a Ionina nová triedna pani učiteľka, snažila utešiť nervóznu Ionie. Ponúkla jej, že si môže požičať jej drevený amulet v tvare opice. Amulet jej vložila do rúk a sľúbila jej, že na ňu bude dávať pozor. Pani učiteľka však netušila, že v amulete sa ukrýval nápomocný Dobrý duch ani že ho spojenie s Ioninou Hviezdnou mágiou prebudí. Keď opica ožila, zaumienila si, že sa postará, aby sa Ionie v tábore páčilo. Nanešťastie tým ohrozila všetkých ostatných.

„Som rada, že ste toho ducha zastavili, kým stihol niekomu ublížiť,“ hlesla Papraď.

Maia prikývla. „Spomínaš si, ako sme si mysleli, že za všetko zlé, čo sa v tábore deje, môže pani Coatesová, farmárka zo susedného pozemku?“

„Bola veľmi nevrlá,“ pritakala Papraď. „Teda až do posledného večera.“

Maiu na tom odvtedy niečo trápilo. „To bolo naozaj zvláštne, však? Pani Coatesová sa správala veľmi nepriateľsky, keď sme dorazili, no v posledný večer bola priateľská až príliš.“ Nahlas vyslovila, nad čím premýšľala od tábora. „Myslíš, že sa tak zmenila pôsobením mágie?“

Papraď to prekvapilo. „Podľa teba má so zmenou jej správania niečo spoločné ten Dobrý duch?“

„Nie,“ zavrhla to Maia, pretože si spomenula, ako im duch tvrdil, že pani Coatesovú nepozná. „Ten za to nemohol. Napadlo mi, či sa v tábore neodohrávalo aj niečo iné spojené s mágiou – možno bol čarovný ten ozdobný medvedík čistotný, ktorého niekto nechal v dome pani Coatesovej.“

V prvý deň tábora sa na verande pani Coatesovej zjavila malá záhradná ozdoba v tvare medvedíka čistotného, no nik sa nepriznal, že by jej ho tam doniesol. Medvedík držal v predných labkách ružový kryštálový žaluď, v ktorom boli vyryté slová: Prinášam dar priateľstva. Maia sa od prvej chvíle, čo kryštál zbadala, zamýšľala, či je čarovný. S ostatnými dievčatami sa už s čarovnými kryštálmi stretli a vedeli, aké mocné dokážu byť.

„Možno by si dokázala zistiť viac pomocou svojej mágie,“ navrhla Papraď.

Maii sa na tvári zjavil úsmev. „Dobre.“ Šancu čarovať nikdy neodmietla!

Vzala si zrkadielko, ktoré ležalo na jej nočnom stolíku, a otvorila ho. Zhlboka sa nadýchla, mysľou sa napojila na prúd čarovnej moci a cítila, ako sa do nej vlieva, z čoho jej brnelo celé telo. Usmiala sa, pretože si spomenula, aké ťažké sa jej aj dievčatám čarovanie spočiatku zdalo. Teraz jej to pripadalo takmer rovnako ľahké ako dýchanie.

„Ukáž mi čokoľvek čarovné, čo sa odohralo v tábore,“ šepla Maia zrkadielku.

Jej odraz zmizol, povrch zrkadielka zažiaril a zrazu sa zjavil obraz: zbierka ozdôb na drevenej škatuli prekrytej šatkou. Medzi nimi sa nachádzala aj vyrezávaná drevená opica s usmiatou tvárou, v ktorej sa skrýval Dobrý duch.

„A čo iná mágia?“ spýtala sa Maia.

Odraz sa zamihotal a nakrátko jej ukázal vydru na brehu potoka. Maia sa zamračila. Tú vydru videla aj vo svojich snoch. Zvláštne. Prečo sa jej teraz zjavuje? No výjav sa opäť zmenil a Maia zbadala medvedíka čistotného, ktorý v predných labkách držal ružový kryštálový žaluď.

„Zrkadlo mi ukázalo toho ozdobného medvedíka!“ zvolala Maia a celkom zabudla na vydru. Kryštálový žaluď jasne žiaril. „Stavím sa, že mám pravdu a ten kryštál je naozaj čarovný – musí v ňom byť nejaké kúzlo, ktoré spriateľuje ľudí.

Ukáž mi, kto nechal medvedíka na verande pani Coatesovej,“ povedala zrkadlu nedočkavo.