Nech už mám dvanásť!

Vyšlo aj v tlačovej podobe

Objednať môžete na

www.albatros.sk

www.albatrosmedia.sk

Zuzana Štelbaská

Nech už mám dvanásť! – e-kniha

Copyright © Albatros Media a. s., 2025

Všetky práva vyhradené.

Žiadna časť tejto publikácie nesmie byť rozširovaná

bez písomného súhlasu majiteľov práv.

Text © Zuzana Štelbaská, 2025

Illustrations © Tomáš Kopecký, 2025

Slovak edition © Albatros Media Slovakia, s. r. o., 2025

E-book konverziu vytvorilo Grafické a DTP studio Fragment

E-book konverzia © Grafické a DTP studio Fragment, 2025

Všetky práva sú vyhradené. Žiadna časť tejto publikácie sa nesmie kopírovať a rozmnožovať za účelom rozširovania v akejkoľvek forme alebo akýmkoľvek spôsobom bez písomného súhlasu vydavateľa. Vyťažovanie textu a dát z tejto publikácie v zmysle čl. 4 smernice 2019/790 EÚ je zakázané.

ISBN v tlačenej verzii 978-80-566-4717-2

ISBN e-knihy 978-80-566-4860-5 (1. zverejnenie, 2025) (epub)

ISBN e-knihy 978-80-566-4861-2 (1. zverejnenie, 2025) (mobi)

ISBN e-knihy 978-80-566-4721-9 (1. zverejnenie, 2025) (epub)

1. 4. 2024, VEĽKONOČNÝ PONDELOK

MÁM JEDENÁSŤ!

Mám SUPER kamošov.

Mám SKVELÚ rodinu.

Mám NAJLEPŠIEHO psa na svete.

Mám NAJÚŽASNEJŠIU mačku.

Mám za sebou rok, na ktorý V ŽIVOTE NEZABUDNEM!!!

STRAŠNE som chcela mať jedenásť a už je to tu!

Ktovie, čo všetko sa zase stane, kým budem mať DVANÁSŤ!

P. S. OMG, OMG, OMG!!!

Večer som si pod pazuchou našla vyrastený úplne tmavý a DLHÝ CHLP!!!

2. 4. 2024, utorok, VEĽKONOČNÉ PRÁZDNINY

Okamžite a hneď PRVÚ vec, ktorú som dnes urobila po zobudení, bolo, že som skontrolovala TEN CHLP pod pazuchou. STÁLE JE TAM! Skúsila som ho odfúknuť, oprášiť, odsunúť. Nič. Potom som ho potiahla a AU! On je tam FAKT PRIRASTENÝ!

3. 4. 2024, streda

Zase škola. Lujza neprišla, keďže po oblievačke ochorela, lebo v pondelok neboli len moje narodky, ale aj Veľká noc a s Džidžinami sme sa dohodli, že urobíme oblievačku v útulku. Keď sme sa minulý rok naháňali po ulici s vodnými pištoľami, bola to tá NAJLEPŠIA zábava! Ani teraz to nebolo zlé, len škoda, že s nami nebol Oliver, ktorý musel ísť hneď po mojej oslave domov. Poslal nám síce za seba Lukáša, ktorý však oblieval len Sáru (LEBO JE DO NEJ ZAMILOVANÝ), a s Ďurim, ktorého mi nanútila mamka, to nebolo ono, keďže on je brat a nie spolužiak. Takže najviac zábavy si vlastne užila Sára, ktorá pred Lukášom utekala a jačala ako BLÁZNIVÁ. S Lujzou sme na ňu len KUKALI, lebo sme ju v ŽIVOTE nevideli takú ROZTATÁRENÚ.

Úplne si viem predstaviť, ako by sme sa naháňali my dvaja s Oliverom, a keď tu nie je, neviem, prečo sa mi to zdá celé také hrozne DIVNÉ.

4. 4. 2024, štvrtok

Napísala som Džidžinám, či nevymyslíme niečo cez víkend, ale Lujza sa stále necíti dobre a Sára napísala, že chce trénovať s Yonkom, z ktorého sa nakoniec asi vykľuje celkom schopný pes. Takže som si povedala, že nevadí, a celý víkend strávim HLADKANÍM PANI CUKRÍKOVEJ. Akože, už síce prešli štyri dni, ale stále nemôžem uveriť, že MÁM MAČKU!!!

5. 4. 2024, piatok

YONKO JE GÉNIUS

Sára nám v škole ukazovala video z výcviku Yonka a ukazuje sa, že ten pes je šikovnejší, než sa zdalo. Poschovávala mu po izbe mňamkoty a Yonko VŠETKY našiel. Potom mu dala do radu päť vecí: hračku, loptičku, plyšáka, paličku a kostičku a po jednom mu kázala, čo má priniesť, a on sa ANI RAZ nepomýlil.

„Ten bude o chvíľu múdrejší než ja,“ vyhlásila Lujza.

„Som z neho úplne HOTOVÁ,“ vrtela sa na stoličke Sára. Oči jej žiarili, ako keby našla POKLAD.

A dobre som si všimla, ako na Sáru spoza môjho pleca úplne rovnako vyjavene čumel LUKÁŠ!

6. 4. 2024, sobota

ČO SA TO SO MNOU DEJE???

Ako som si naplánovala, hneď od rána som chcela hladkať Pani Cukríkovú. Už si na moju izbu zvykla a pomaly sa púšťa do objavovania celého domu. Ocko nie je úplne nadšený, že sa Pani Cukríková chodí pozerať aj do ich spálne alebo do kuchyne, lebo podľa neho by mačka ANI NÁHODOU nemala mať prístup do domu a mala by byť LEN VONKU.

Mamka jej kúpila veľmi pekný záchodík, na ktorý sa Pani Cukríková hneď naučila chodiť. Dali sme ho pred kúpeľňu a nie dnu, kam chodíme na záchod my, lebo aj tu mal ocko výhrady, aby sa mu nedobýjala dovnútra, keď sa chce holiť. Lenže ona si do mačacieho záchodu vojde ako taká PANIČKA, urobí, čo treba (keď kakuší alebo čúra, znútra počuť len ŠIALENÉ hrabanie, keďže mačky musia všetok svoj náklad vždy niekam ZAHRABAŤ ), a znovu vylezie von, ako keby sa nikdy nič nestalo a ona tam vlastne ani nebola. Takže okrem toho, že je KRÁSNA a má každé oko inej farby, je aj SUPERMÚDRA a podľa mňa si môže chodiť, KAM CHCE.

Lenže čo ma DOSŤ trápi, nechce sa dať toľko hladkať, ako keď som za ňou chodila do útulku. Chvíľku to vydrží, dokonca aj PRADIE a priviera oči, ale potom zrazu VYSKOČÍ ako BESNÁ a zalezie za posteľ, aby som jej dala pokoj.

Takže som šla vyvenčiť Bobinka a zvyšok dňa som strávila v kúpeľni. Najprv som sa kukala na ten jeden CHLP pod pazuchou, ktorý som si objavila v pondelok. No potom som zdvihla druhú ruku a tam boli CHLPY DVA! A keď som hľadala ďalšie, došlo mi, že ich mám aj TAM, kde som doteraz NIKDY ŽIADNE CHLPY NEMALA!!!

Dokonca sa mi zdá, že aj na rukách mám chlpy OVEĽA TMAVŠIE a DLHŠIE! Ale to vlastne ani neviem, či sú naozaj tmavšie a dlhšie, lebo veď ja som svoje chlpy na rukách doteraz NIKDY neriešila. Zrazu mám pocit, že som CELÁ CHLPATÁ!!!

7. 4. 2024, nedeľa

MAJO JE SUPER, AJ KEĎ JE HNUSNÝ!

Od rána som znova hľadala v kúpeľni nové chlpy. Je to hrozne DIVNÉ. Veď doteraz som vôbec NETUŠILA, že mám PAZUCHY, a zrazu ich poznám NASPAMÄŤ!!! Zistila som, že chlpov nemám zase tak STRAŠNE veľa a dokážem ich ešte spočítať. Ale jedine vtedy, ak vynechám ruky, a ako som dnes zistila, tak aj NOHY, lebo tam mi rastie hotový PRALES! Najviac ma desia chlpy medzi nohami, lebo to je pre mňa niečo úplne NOVÉ a je to strašne DIVNÉ a NEKONEČNE TRÁPNE!!!

Práve keď som sa chcela pustiť do počítania, VTRHOL mi do kúpeľne Majo.

„Čo sa tu pretŕčaš? Vypadni, treba sa mi vyondiť,“ vychrlil na mňa, ledva som si stihla stiahnuť tielko a natiahnuť gate.

„Nevieš klopať?“ zhúkla som po ňom.

„A čo si ty kráľovná zo Sáby, aby som vyklopkával? Čo tu vôbec robíš? Ňucháš si pazuchy?“ Naklonil sa ku mne, aby sa akože k oňuchávaniu pazúch pridal aj on, tak som ho odsotila a on zahlásil: „Fuj, ségra, ty už smrdíš jak STARÝ ROBOŠ!“

„Daj mi pokoj!“ zjačala som, vyletela som von z kúpeľne, zavrela sa v izbe a tam som sa ROZREVALA, aj keď vôbec neviem prečo.

O chvíľu mi Majo zaklopal na dvere a opatrne vošiel dnu.

„Keď začali rásť chlpy mne, tiež som sa najprv vyľakal, ale potom som sa vlastne už iba tešil.“

VYPLEŠTILA som naňho oči, akože či sa z neho stal JASNOVIDEC alebo čo.

„Ako vieš, čo som tam robila?“

„Decko, máš jedenásť. A čo je na konci toho čísla? No?“

„A čo ja viem?“

„No veď NÁSŤ. Máš jede-NÁSŤ! Si NÁSŤROČNÁ, takže PUBERTA, VITAJ! Budeš o chvíľu samý chlp, narastú ti cecky a začneš smrdieť ako tchorica. Teda, sorry. To si už môžeš zaškrtnúť ako vybavené, lebo tipujem, že včera večer ani dnes ráno si sa nesprchovala a vážne, kámo, poviem ti, byť blízko teba, to je ZÁŽITOK!“

A potom mi asi šiblo, lebo som sa najprv rozrevala a hneď nato som sa rozosmiala a VYPRSKLA som tak, že mi z nosa VYSTRELILI dva sople, ktoré sa Majovi prilepili na ksicht, a obaja sme chytili HYSÁK.

( Inak, PAZUCHA je SUPERDIVNÉ slovo.)

8. 4. 2024, pondelok

Celý deň som sa kukala na baby v našej triede, či tiež majú chlpy. Striehla som, kedy niektorá zdvihne ruku, aby som pod tričkami zahliadla, čo majú pod pazuchami, a keď si sadli do lavice a zdvihli sa im nohavice, očumovala som, či majú hustejšie lýtka ako ja. Tak som sa na to sústredila, až som si zabudla dávať pozor a somár LUKÁŠ na celú triedu vyhlásil: „Kam sa to KUKÁŠ? Ukáž, nech kukne aj Lukáš!“ Potom si ku mne čupol, zistil, kam sa pozerám, a zvolal: „DŽIDŽINA MILUJE PAPUČE!!!“

A aj keď to bolo úplne OD VECI, vlastne mi padol kameň zo srdca, že NEMÁ ANI ŠAJN, čo som to celý čas vystrájala.

9. 4. 2024, utorok

DIVNÝ TRÉNING

Madlen si ma s Bobinom dnes vzala bokom a povedala, aby som netrénovala, ale šla sa na chvíľu prejsť a potom ju počkala.

Najprv som sa zľakla, že som čosi vyviedla, tak som pre istotu ešte ostala a pozerala som sa na ostatných. Bobinko vedľa mňa poslušne sedel, ale videla som na ňom, že je nervný, olizuje sa, občas zakňučal, lebo nechápal, prečo sa tiež nepridáme. Lebo hoci z nás v agility nebudú svetoví šampióni, asi ho aj tak obaja máme radi. Len ho nechceme robiť preto, aby sme v ňom vyhrávali.

Keď som z neho začala byť nervná aj ja, vzala som ho preč a urobili sme náš obľúbený malý okruh. Bobino na tréning okamžite zabudol, ale mne vŕtalo v hlave, čo si to zas Madlen vymyslela.

„Počúvaj ma,“ hlesla zadýchane, keď sa tréning konečne skončil. „Chcela som ti navrhnúť takú vec… pred koncom školského roka bude v mestečku slávnosť. Ty a Bobino by ste na nej mohli znova vystúpiť s tanečným číslom, ale…“

„Znova máme tancovať?“ prekvapene som jej skočila do reči.

„Áno, ALE,“ kukla sa na mňa Madlen tým svojím DIVÝM MADLENOVSKÝM KUKOM, „potrebujeme nacvičiť niečo nové, takže…“

„NOVÉ? A kedy máme s Bobinkom nacvičovať nové veci, keď musím chodiť na agility a…“

„TAKŽE!“ zvýšila Madlen hlas a úplne som videla, ako od nervov zatína zuby aj päste. „Takže by ste chodili na agility v utorok, ale iba kvôli vzájomnej KOORDINÁCII, a vo štvrtok prídeš hneď po škole a budeme drilovať choreografiu. Medzitým si stanovíme KONDIČNÉ TRÉNINGY, ktoré budeš trénovať samostatne.“

„Chore… čo?“ zachmúrila som sa na ňu.

„Choreografia. To je tanečná zostava, ale to ty nerieš, to bude moja kapusta. Tvoja úloha bude udržať Bobina aj seba v takej forme, aby ste zvládli ČOKOĽVEK, čo vám do tanca vymyslím.“ Potom si ma premerala tým svojím namysleným pohľadom, jak keby som bola nejaký pokrčený papier, ohrnula nos a odkráčala preč. Nechápem, ako sa s ňou môže niekto kamarátiť. Aj keď ja vlastne ani netuším, či Madlen nejakých kamošov, okrem tých svojich rovnako namyslených psov, vôbec má.

No dobre, Bobinko. Tak teda vystúpenie pred celým mestečkom. Zdá sa, že pred nami je ĎALŠÍ VEREJNÝ TRAPAS!

10. 4. 2024, streda

ALIŠA, ČO BY SOM BEZ TEBA ROBILA!

Vždy keď si o dospelákoch myslím, že sú TRAFENÍ, zachráni to na výtvarnej Ališa. Dnes sme síce nerobili nič špeciálne, ale mne stačí len vedieť, že sú aj NORMÁLNI dospelí. Lebo Ališa je jedna z asi TROCH, ktorých poznám.

11. 4. 2024, štvrtok

MADLEN JE ŠIBNUTÁ!!!

Ukázala mi asi desať videí tanca so psom a vyhlásila: „Tvoj tanec bude HIT ROKA! To, čo si videla v prvom videu, skombinujeme s hentým z piateho videa a tamto z druhého videa upravíme hentak s tým zo siedmeho videa a potom ešte ty sa takto postavíš NA HLAVU a budeš sa ŠÚCHAŤ UŠAMI a Bobinka VYSTRELÍME NA MARS a pri návrate na Zem urobí TRI SALTÁ VZAD!“

Akože, POMOC!!!!!!!!

12. 4. 2024, piatok

Džidžinám som povedala o tanečnom vystúpení a obe sa na mňa NADŠENE vrhli.

„Veď to je aké skvelé, budeš slávna,“ smiala sa Lujza. „Nakrútime ťa na video a hodíme na sieť. Keď to dáme na môj profil, určite to bude zdieľať kopa ľudí,“ dodala trochu nafúkane, aj keď ona ešte žiadny profil nemá, takže nechápem, čo sa VYŤAHUJE.

„A možno by sme po tvojom vystúpení mohli ľuďom povedať viac o kanisterapii a že sa robí aj u nás v mestečku, len sa o tom nevie,“ zasnívala sa Sára, na čo som PREVRÁTILA oči, lebo ona je JEDINÁ, koho kanister zaujíma, a celkom sa bojím, že ak by sa to stalo, tak z toho nakoniec bude otrasná NUDA.

„Ale no tak, Kika,“ zachmúrila sa na mňa Lujza. „Keby to Sáre dovolili, ja ju URČITE podporím,“ založila si ruky v bok a kukala sa na mňa ako taká PANI UČKA.

„Veď heeej,“ vzdychla som si nakoniec, ale presne som videla, že to Sáru vzalo a úplne zosmutnela.

Niekedy je úprimnosť NANIČ.

13. 4. 2024, sobota

U LUJZY SA ZASE NIEČO DEJE

Písala som Džidžinám, či so mnou pôjdu na dlhú prechádzku, keďže mi Madlen nakázala zlepšiť sebe aj Bobinovi kondičku. Sára si správu prečítala, ale neodpovedala. Asi sa na mňa hnevá. Lujza odpísala, že OKEJ, takže som za ňou poobede prišla s Bobinkom na bicykli, ten sme odparkovali u nich na dvore a potom sme aj s Badym vybehli na okraj lesa. Lujza vyzerala, ako keby sme šli na módnu prehliadku. Nevzala si tepláky ako obyčajne, ale nejaké nové nohavice a tričko s flitrami. Mala aj nové sponky a namiesto starých bagandží si na venčenie vzala BIELE TENISKY, ale veď okej.

„Pamätáš, ako nám tu bolo super, keď sme ešte chodili von s Oliverom?“ spýtala som sa.

Lujza odfrkla: „Ale veď Oliver tu s nami bol možno len raz. Prečo ho stále riešiš? Už je odsťahovaný. Je preč. Viac sa NEVRÁTI!“

Úplne mi stislo hrdlo, lebo Lujza takáto nebýva. Teda, už raz taká bola, ale… Stratila som reč. Nevedela som, čo jej na to povedať. A vlastne som sa asi aj zľakla, že sa s ňou znova niečo deje. Posledný raz, keď bola na mňa takáto hnusná, mala doma peklo.

„S Oliverom si stále píšem. A prišiel aj na moje narodky,“ hlesla som.

„No veď dobre,“ sykla Lujza. „Musíme sa o ňom STÁLE baviť? Si doňho BUCHNUTÁ, či čo? Keď už máš mať FRAJERA, tak PORIADNEHO. Takého, aby bol tu a brával ťa von a kupoval ti veci. Nie ako hento decko Oliver. Neviem, prečo by sme sa mali o ňom STÁLE baviť.“

Akože, o Oliverovi sa nebavíme skoro NIKDY, takže aby sme sa nepohádali, radšej som sa jej spýtala, či vie niečo o Sáre, a ona sa rozhovorila o NÁKUPOCH v novom obchoďáku vo veľkom meste a aké tam objavila SUPER HANDRY.

Keď sme prišli k nim domov, ani nepočkala, kým odídem z dvora. Normálne mi ZABUCHLA dvere pred nosom a nechala ma na dvore samu. Ja som však aj tak počula, ako sa jej mamka v predsieni pýta: „Si si úplne istá, Lujzička, že ti tam bude lepšie? Určite nechceš ostať tu so mnou?“

AKOŽE, KDE JEJ MÁ BYŤ LEPŠIE A ČO MI LUJZA TAJÍ????????????

14. 4. 2024, nedeľa

ĎURI JE EXOT PRVEJ TRIEDY!

Majo videl, že nemám náladu, tak ma vzal aj s Ďurim na trampošky. Okamžite mi napadlo, či sa s Tedym pohádali, že má zrazu na nás čas.

„Tedy šiel nahrávať nový song do Hamburgu,“ vyhlásil Majo pyšne. „Takže nie je doma a ja nechcem trapošiť v izbe a mať stres aj zaňho. No a tak som si spomenul, že vlastne mám vás, aby ste trapošili za nás oboch.“

„Tedy nahráva v hamburgeri?“ spýtal sa Ďuri a obaja s Majom sme sa rozrehotali a kukli sa na seba, že hej, že toto bude super výlet.

A Ďuri nesklamal. Najprv sa rozbehol krížom po trampoškách, kým sa nepotkol a asi si odbil zo zuba. Keď doreval, začal Maja ťahať na slackline, lenže potom sa ZAŤAL, že sa tam bojí ísť, tak to Majo prebehol prvý a Ďuri chytil OCHVAT a zvrieskol na celú halu, že ho RODINA OPUSTILA! Vrchol bol, keď zo slacklinu spadol do takých tých mäkkých kociek a začal jačať, že sa TOPÍ!

S Majom sme z neho chytali v jednom kuse HYSÁKY. Nechápem, že máme brata takého EXOTA.

15. 4. 2024, pondelok

Naša triedna, super športovkyňa Neana nám dnes oznámila, že v máji ideme DO ŠKOLY V PRÍRODE, jeeeeeeeeeej! Zatlieskala som a okamžite som začala s Džidžinami riešiť, čo si so sebou vezmeme, a chcela som, aby sme si vymýšľali, ako budú vyzerať chatky a kde budeme mať postele a proste všetky tie super veci, ktoré sme spolu vždy robili. Lenže Sára sa iba usmiala, že okej, a Lujza ma zahriakla, čo hneď stresujem. Vraj bude, ako bude, a kde nás dajú, tam ostaneme.

Tak ja neviem. NIEČO SA DEJE A JA NETUŠÍM, ŽE ČO.

16. 4. 2024, utorok

KONEČNE PERFIŠNÝ TRÉNING!

Trénovať agility bez toho, aby sme trénovali na nejakú súťaž, je TOTÁLNE SUPER! Až teraz zisťujem, že ja vlastne tento šport MILUJEM a Bobinko tiež. Ale ten by miloval, aj keby som s ním bežala cez mínové pole, lebo je to proste ten NAJLEPŠÍ PSÍK NA SVETE.

17. 4. 2024, streda

Dnes som dala Pani Cukríkovej odčervovaciu kúru, aby nemala v zadku MRLE, a ona mi KOMPLETNE ovracala CELÚ IZBU. Tak to FAKT DÍK!

18. 4. 2024, štvrtok

PODRAZ ROKA!!!

ČO ROKA, TOTO JE PODRAZ STOROČIA!!!

SÁRA A LUJZA MAJÚ VLASTNÚ SKUPINU BEZO MŇA!!!!!!???????????

19. 4. 2024, piatok

MOJE NE-KAMOŠKY SÚ ZRADKYNE!!!

Dnes som bola celý deň zdutá a ANI NA SEKUNDU som sa nepozrela ani na Sáru, ani na Lujzu. To, že majú skupinu, som zistila TOTÁLNE NAJTRÁPNEJŠÍM SPÔSOBOM – povedal mi to LUKÁŠ!!!

Akože, on mi to nepovedal. On sa mi vysmial rovno do KSICHTU, že vraj: „Dnes sa s tebou nikto nebaví, čo? A ani sa už nebude, lebo Sára a Lujza si píšu bez teba. Majú skupinu KAMKY. To je prekvapko, čo?“ A potom mi rukami TLESKOL pred nosom, preskočil lavicu a s hrmotom si sadol na svoje miesto.

NECHÁPEM TO A SOM TOTÁLNE ZRÚTENÁ.

20. 4. 2024, sobota

Prerevala som celý deň.

21. 4. 2024, nedeľa

Je to hrozne DIVNÉ, ale niekedy, keď ešte chcem revať, tak mi to nejde… Ako keby som si už vyrevala všetky slzy. Aby si rodičia nič nevšimli, vzala som ráno Bobinka von asi na desať hodín. Nikomu som nič nepovedala a potom pri obede som vyhlásila, že musím byť do večera v izbe, lebo sa učím na písomku z neviemčoho.

22. 4. 2024, pondelok

NEHORÁZNE!!!

Sára sa ma dnes spýtala: „Je ti niečo?“

Tak som na ňu, samozrejme, okamžite VYBRECHLA: „Ty sa ma pýtaš, ČI MI NIEČO JE? Akože, SPÝTAJ SA SVOJHO SVEDOMIA!!!“

Sáru úplne hodilo dozadu a mne sa zase nahrnuli slzy do očí, takže som vyletela von z triedy a celú prestávku som revala na záchode.

23. 4. 2024, utorok

Napísala som Oliverovi.

Čau, Oliver,

dlho sme si nepísali. Stále myslím na oslavu mojich narodiek a že nám bolo spolu super. Škoda, že si sa odsťahoval.

Kika

24. 4. 2024, streda

Došlo mi, že som Oliverovi asi poslala najkratší list v dejinách. Ale aspoň mám istotu, že si ho prečíta CELÝ, ha-ha-ha.

25. 4. 2024, štvrtok

PRVÝ TANEČNÝ TRÉNING

Akože, asi nemusím znova písať, že MADLEN JE ŠIALENÁ!!!

Dala mi zoznam TRILIÓN povelov, ktoré sa máme s Bobinkom do vystúpenia doučiť. Lenže ja som TOTÁLNE ZRÚTENÁ z toho, čo sa mi deje s kamoškami, a jej povely ma ANI TROCHU nezaujímajú.

Až na to, že by som to vystúpenie asi chcela zvládnuť.

Takže som zaťala zuby, potrénovali sme s Bobinom, čo už vieme, pričom Madlen ma KOMANDOVALA horšie, ako keď komanduje tie svoje NAMYSLENÉ psy, a šli sme domov.

26. 4. 2024, piatok

Po škole, keď som si sadla vo svojej izbe na posteľ, z pelieška vyliezla Pani Cukríková, OKAMŽITE mi ľahla na nohy, privrela oči a začala priasť. Mať na kolenách driemajúcu mačku je ten NAJKRAJŠÍ pocit na svete. MILUJEM MAČKY! (Akože, aj psy, to zase žiadny strach, Bobinko môj milovaný! )

Po chvíľke s Pani Cukríkovou sa mi uľavilo. Ako keby presne vedela, čo potrebujem. A napadlo mi, že keby pri cudzích nebola taká BESNÁ, bola by z nej skvelá kanisterapeutická mačka.