Yvonne Lindsayová

Milenec snů

Překlad: Petr Kovács

Milá čtenářko,

v novém roce 2022 se setkáváme poprvé a já věřím, že ať nám již tento rok přinese cokoli nového, některé věci se snad nezmění. Doufám, že stále bude dost čtenářů, kteří dají přednost knize přede všemi ostatními lákadly. A doufám, že stále bude dost čtenářů, pro které tou pravou knihou je romance.

V edici Desire si můžete přečíst poslední ze sedmi příběhů, které se točí kolem finančního krachu společnosti Black Crescent. Osudy lidí, které tento skandál poznamenal, uzavírá povídka s názvem Oheň, který nepálí. Romance Ďábelský návrh poodhalí zvláštní závislost hlavního hrdiny na adrenalinu, který se mu dostává do žil, když plánuje a uskutečňuje loupež…

Co všechno může způsobit nečekaná záměna dvojčat, si můžete přečíst v titulu Milenec snů.

Přeju Vám, abyste si v tomto novém roce našla co nejvíce hezkých chvil pro sebe a pro mé romantické příběhy.

S láskou

Váš Harlequin

Název originálu:

Seducing the Lost Heir

První vydání:

Harlequin Books, 2020

Překlad:

Petr Kovács

Odpovědný redaktor:

Bohdana Hyťhová

© 2020 by dolce Vita Trust

© For the Czech Republic edition by HarperCollins Polska sp. z o.o., Warszawa 2022

Tato kniha je vydána na základě licence Harlequin Books S.A.

Všechna práva vyhrazena, včetně práva na reprodukci části díla v jakékoliv podobě.

Všechny postavy v této knize jsou fiktivní. Jakákoliv podobnost se skutečnými osobami, žijícími či zesnulými, je čistě náhodná.

Harlequin a Harlequin Desire jsou ochranné známky, jejichž vlastníkem je Harlequin Enterprises Limited a které byly použity na základě jeho licence.

HarperCollins Polska je ochranná známka, jejímž vlastníkem je HarperCollins Publishers, LLC. Název ani známku není možno použít bez souhlasu vlastníka.

Ilustrace na obálce byla použita po dohodě s Harlequin Books S.A. Všechna práva vyhrazena.

ISBN: 978-83-276-7734-1 (EPUB)

ISBN: 978-83-276-7735-8 (MOBI)

ISBN: 978-83-276-7736-5 (PDF)

HarperCollins Polska sp. z o.o.

ul. Domaniewska 34A, 02-672 Warszawa

Elektronické formáty: Katarzyna Rek / Woblink, Poland

PRVNÍ KAPITOLA

Měla pouhé dvě skleničky šampaňského, ale přesto cítila, že se jí začíná motat hlava. Ne moc, ale určitě dost na to, aby přibrzdila. Honor Gouldová totiž moc dobře věděla, co alkohol dokáže s lidmi udělat. Její vlastní matka jí byla příkladem, na který nikdy nezapomene.

Hluk v baru v samém středu Seattlu vystoupal k ohlušujícím výšinám. Honor s úžasem pozorovala ostatní delegáty konference, kteří se nahrnuli dovnitř. Nepřestávalo ji udivovat, jak snadno lidé, kteří přes den vystupují jako soustředění profesionálové, odhodí s příchodem večera masku a chovají se jako smyslů zbavení. Ona sama nad sebou ztrácela kontrolu pouze výjimečně, a už vůbec ne uprostřed lidí, které prakticky neznala. I pro dnešek měla plán, ale opít se a řvát v baru do něj rozhodně nepatřilo. Jeden z účastníků konference jí podával další skleničku šampaňského, ale Honor zavrtěla hlavou.

„Ne, díky. Už jsem měla dost,“ odmítla rozhodně.

„No tak, Honor, tohle je přece úspěch, který se musí zapít, vždyť tě právě vyhlásili návrhářkou roku.“

Aby se ho zbavila, vzala si od něj skleničku, a dokonce ji zvedla k přípitku, i když v ní pouze smočila rty, aniž by cokoli polkla.

„Děkuju,“ odpověděla s úsměvem, kterým se snažila zamaskovat svou nevoli.

„Tak se mi líbíš,“ pochvaloval si muž a poté se, k její nezměrné úlevě, otočil a zaměřil svoji pozornost na skupinu blížící se rozjařeně k baru.

Honor se posunula o kus dál, aby si našla klidnější místo, odkud by mohla dění kolem pozorovat. Nezdrží se dlouho a vydá se na pokoj, aby si ještě jednou prošla svou prezentaci, která na ni čeká hned zítra ráno. Moc lidí se jí nejspíš nezúčastní, soudě z tempa, kterým se večírek rozjížděl. Většina účastníků bude pravděpodobně vyspávat kocovinu. To jí ale nedělalo těžkou hlavu. Hlavně, že si prezentaci na významné konferenci může uvést ve svém profesním životopise. Společně s titulem, který jí dnes udělili. Poté, co se vydrápala z bahna, ve kterém žila s na alkoholu závislou matkou, se pohybovala po dráze směřující k jedinému cíli: k úspěchu. A k bohatství, o kterém jako malá snila. Dnešní cena i zítřejší prezentace představují další malé krůčky k dosažení jejích cílů. Finančnímu zajištění a jistotě. Pohodlí a klidu. Možnosti nakládat s vlastním životem tak, jak si bude sama přát.

Odložila netknutou sklenici se šampaňským na barový pult a objednala si minerálku. Napije se a zmizí. Nikdo si ani nevšimne, že tu není.

V okamžiku, kdy nesla sklenici ke rtům, ucítila vzadu na krku podivné mrazení, jako by ji na zádech šimral ledový vánek. Otočila se a její pohled ihned upoutal muž blížící se k baru.

Keaton? Co ten tady dělá? Chce ji snad překvapit?

Nevěřila vlastním očím. Její snoubenec nebyl muž, který by si potrpěl na překvapení. Když mu oznámila, že bude dva dny v hotelu na konferenci, pouze mlčky přikývl a pokračoval v práci. Nabídla mu, že na slavnostní předávání může jako její doprovod, ale odmítl s tím, že má důležitou obchodní večeři, kterou nemůže zrušit. A najednou je tady, míjí bar a míří k malému stolku u zdi.

Musela si v duchu přiznat, že je na něj skvostný pohled. Keaton patřil k mužům, za nimiž se ženy otáčely, i když se vždy choval tak, jako by si něčeho takového nebyl ani v nejmenším vědom. Ani dnes tomu nebylo jinak. Působil utahaně. Téměř strhaně. Složil své dlouhé tělo na židli a usmál se na číšnici, která k němu ihned přistoupila. Bylo to až zvláštní. Bar měla nabitý k prasknutí, ale přesto zamířila rovnou k němu. Musela se usmát, když si uvědomila, že si mimoděk pohrává se svým zásnubním prstýnkem, což dělala pokaždé, když byla nervózní.

Dívala se na Keatona a nedokázala se ubránit pocitu, že je dnes nějaký jiný, i když si nebyla jistá, co přesně se jí nezdá. Byl oblečený velice neformálně, a to nebývalo jeho zvykem. V obleku šel klidně i na piknik v parku, což ovšem neprováděli tak často, aby si na to stačila zvyknout. Dnes na sobě měl obnošenou koženou bundu, kterou na něm nikdy předtím neviděla, ale chápala, že spolu nežijí a že nemá přehled o všem, co mu visí ve skříni.

Nyní zvedl hlavu a rozhlížel se kolem. Jeho oči ji minuly, ale pak se k ní začaly opět vracet. Usmála se na něj, ale ponechal její úsměv bez odezvy. Teprve po chvíli se mu rty lehce zvlnily a on k ní vyslal pohled, který jí jako blesk pronikl až kamsi hodně hluboko a probudil v ní chvění, které nikdy předtím necítila. Vzápětí se ale znovu otočil a pokračoval v pozorování okolí, načež vzal jídelní lístek a pohroužil se do jeho studia.

Že by si s ní chtěl hrát? blesklo jí překvapeně hlavou. Nebyla si jistá, má-li se cítit dotčeně, že si jí nevšímá, nebo to naopak považovat za náznak něčeho mnohem dráždivějšího. Možná se zamyslel a vzal si k srdci, co se mu snažila říct, když spolu naposledy mluvili o budoucnosti jejich vztahu. Vždyť spolu už měsíce nespali, a i předtím byl jejich sex spíše naplněním vzájemných potřeb než vyjádřením skutečné vášně, která by mezi nimi planula. Někdy se sama sebe ptala, jestli je opravdu připravená rezignovat na všechny svoje sny a přání.

Když Keatonovi navrhla, aby svůj sexuální život trochu okořenili, zahrál celou věc do autu a stejně se zachoval, když přišla s nápadem, že by se k sobě mohli nastěhovat ještě před svatbou, jejíž datum dosud nestanovili. Jejich vztah upadl do strnulé apatie, která jí začínala stále více vadit. S Keatonem spolupracovali od okamžiku, kdy před pěti lety nastoupila do jejich rodinné firmy. Před dvěma roky spolu začali chodit a o osmnáct měsíců později se zasnoubili.

Jejich vztah asi nebyl láskou století, ale Honor si namlouvala, že po ničem takovém ani netouží. Stačilo se podívat, kam se s láskou dostala máma. Když ji přijali do Richmond Developments, dala si jasný cíl. Vystoupat na samotný vrchol jejich korporátního žebříčku, a pokud by jí sňatek se synem generálního ředitele a majitele mohl v naplnění jejích cílů pomoci, byla připravená učinit i tento krok. Navíc to nebylo o tom, že by se jí Keaton nelíbil, nebo si ho nevážila. Jen bylo potřeba tu a tam rozdmýchat jiskru, aby oheň zcela nevyhasl.

Hry ovšem nebyly jeho styl.

Proč s nimi tedy začíná zrovna teď?

Zaujalo ji to natolik, že se rozhodla na jeho hru přistoupit, i když neměla tušení, co přesně svým počínáním sleduje. Číšnice před něj postavila sklenici piva. Další překvapení. Keaton pivo nikdy nepil. Dokonce ani v těch největších letních vedrech. Sledovala ho a dívala se, jak si zvedá orosenou sklenici k ústům a dopřává si několik dlouhých, žíznivých doušků. Viděla, jak se mu napínají svaly na krku, neunikla jí pěna, která mu zůstala na rtech, když sklenici konečně odložil. Přejel si po nich jazykem a ona pocítila první náznak nezvyklé touhy. Zvedl hlavu a jejich pohledy se znovu střetly.

Přišlo jí, že ho překvapilo, že se na něj nepřestává dívat, a věnoval jí další neurčitý úsměv. Z nějakého neznámého důvodu se jí při něm napřímily bradavky. Páni. Už by si ani nevzpomněla, kdy naposledy při pohledu na něj pocítila nával tak nekontrolovatelné touhy. Možná nastal čas hru ukončit a přejít k činům. Honor sáhla do kabelky a vytáhla jednu ze dvou karet ke dveřím, které jí dali v recepci, a schovala si ji v dlani.

Měla chůzi modelky, jinak to ani nazvat nemohl. Její černé koktejlky jí těsně obepínaly dokonalou postavu a byly plné zajímavých, dráždivých průstřihů. Díval se, jak si rozhodným krokem razí cestu davem. Několik lidí se s ní pokusilo navázat rozhovor, ale každého z nich elegantně odbyla a veškerou svoji pozornost soustředila pouze na něj.

Měl za sebou dvanáctihodinový let z Austrálie a docela silně na něj doléhala nejenom únava z nevyspání, ale také časový posun. Nyní toužil po jediném. Dát si studené pivo, najíst se a zamířit co nejrychleji do postele. Po žádné společnosti ani konverzaci netoužil, ale jak se zdálo, společnost se blížila, ať už se mu to líbilo či nikoli.

A byla to po čertech sexy společnost. Husté blond vlasy jí padaly na ramena, ve výstřihu se rýsovala pevná ňadra a černé šaty zdůrazňovaly všechny další úžasné křivky její postavy. Bez šatů by nepochybně vypadala ještě lépe.

Zavrtěl hlavou. Ne, ne, a ještě jednou ne. Kvůli tomu tady přece není. Přijel, aby zjistil, kdo přesně je, což znělo dost hrozně. Je přece dospělý, čtyřiatřicetiletý muž. Pokud neví, kdo vlastně je, je to více než podivné. Tak to ale samozřejmě nebylo. Věděl přesně, kdo je. Přesněji řečeno to věděl až do okamžiku, kdy našel ve skříni své zesnulé matky, jejíž dům vyklízel, tu zpropadenou krabici. A v ní kostlivce, kterého rozhodně nečekal.

Celý svůj život říkal Alici Parkerové mami. Jak se nyní ukázalo, Alison jeho mámou nebyla. Do Států tedy přiletěl, aby našel své skutečné rodiče, a mohl jenom doufat, že ho přijmou.

Dráždivé stvoření v černých šatech bylo každým krokem blíž. Než si stačil uvědomit, k čemu se vlastně chystá, žena ho uchopila pod bradou, přizvedla mu hlavu a k jeho nezměrnému úžasu ho políbila přímo na rty.

Nejprve se v šoku nezmohl na žádnou reakci, ale pak už se přihlásily prastaré instinkty. Měkká hebkost jejích rtů stačila k tomu, aby se každičký nerv jeho těla plně probudil bez ohledu na únavu z dlouhé cesty. Přejížděla mu jazykem po rtech a snažila se proniknout dovnitř. Svět kolem něj zmizel v mlze a jediné, co vnímal, byl zběsilý tlukot svého srdce, které zdvojnásobilo svoji rychlost. Ovanula ho vůně, z níž se mu točila hlava. A pak byl najednou konec. Otevřel oči a viděl, jak se od něj odvrací, jako by se vůbec nic nestalo. Chtěl něco říct, ale přiložila mu prst ke rtům, aby ho umlčela.

„Nic neříkej, zlato. Pokoj číslo 6035, za deset minut tam na tebe budu čekat.“

S těmito šokujícími slovy mu vtiskla do dlaně kartu od pokoje, otočila se a s krouživými pohyby boků zamířila pryč. Díval se za ní a sledoval, jak prochází do foyer a pokračuje dál k výtahům. Sevřel kartu pevně v ruce. Tohle jí nevyjde. Nepřipadá v úvahu, že by se za ní vydal. Nehodlá přece riskovat, že se ráno probudí omámený, s vyoperovanou ledvinou.

Anebo za sebou bude mít noc svého života.

Číšnice mu přinesla objednaný sendvič, hranolky a ještě jedno pivo. Rychle do sebe naházel sendvič a část hranolků, pivo již ponechal nedotknuté. Dnes už raději bez alkoholu, je docela možné, že bude potřebovat čistou hlavu. Podíval se na hodinky. Deset minut právě uplynulo. Ještě pořád na sobě cítil dotyk jejích rtů a pochopil, že se již rozhodl. Položil na stůj několik bankovek a vydal se k výtahům.

Vystoupil v šestém patře a pokračoval dál chodbou, až se nakonec zastavil před dveřmi označenými číslem 6035. Vzal kartu a přiložil ji ke čtečce na klice. Rozsvítila se zelená kontrolka a on prošel do spoře osvětlené místnosti. Ani v přítmí však neměl problém najít na první pohled to úžasné stvoření, které mu v baru vyrazilo svým vášnivým polibkem dech a přinutilo ho, aby hodil za hlavu veškerou opatrnost a zcela rezignoval na zdravý rozum.

Žena na sobě měla stále šaty, ale zula si lodičky na vysokých podpatcích.

„Jsem ráda, že jsi přišel,“ pronesla a popošla blíž k němu.

Vzala ho kolem krku a stoupla si na špičky, aby ho znovu políbila. Opět ho ovanula její smyslná a omamná vůně, která ho přesvědčila, že to, co dělá, je opravdu dobrý nápad. Cítil, jak se jeho těla zmocňuje žár. Chtěl ji. Ještě nikdy v životě netoužil po ničem tak moc, jako po téhle neznámé, neskutečně svůdné ženě.

Objal ji kolem pasu a přitáhl si ji těsně k sobě. Necítil potřebu mluvit, nač rušit kouzlo okamžiku. Políbil ji a její rty se před ním dychtivě rozevřely, aby do nich mohl vklouznout jazykem. Líbal ji stále zběsileji, jako by se jí nemohl nabažit. Zvedla ruce a zabořila prsty do jeho krátce střižených vlasů. Cítil, jak mu při doteku jejích nehtů projíždějí celým tělem elektrizující impulzy.

Pak mu zajela pod bundu a začala mu vytahovat košili z kalhot. Pomohl jí a na okamžik přerušil kontakt jejich úst. Jakmile ze sebe shodil bundu a přetáhl si košili přes hlavu, znovu se k ní žíznivě přisál. Nyní již na nahé hrudi cítil i dotek jemné tkaniny jejích šatů a téměř automaticky nahmatal zip na zádech. Pomalu ho začal rozepínat.

Odpoutal se od jejích rtů, ustoupil o krok a pozorně si ji prohlížel. Na okamžik působila plaše, pak ale zvedla ruce a stáhla si ramínka šatů. Díval se, jak jí šaty klouzají podél boků ke kotníkům a téměř se mu zatmělo před očima, když se před ním zhoupla její kulatá plná ňadra v černé krajkové podprsence, která je jen stěží dokázala udržet.

Polkl a znovu k ní nakročil, ale těsně před ní se ještě naposledy zastavil, jako by si nebyl jistý, jestli se jí může opravdu dotknout.

„Mohu?“ zeptal se, i když cítil, že z ní sálá stejná horkost a touha jako z něj.

Usmála se a lehce přikývla. Víc už nepotřeboval. Sevřel jí ňadra v dlaních a přejížděl jí palci přes ztuhlé, vystouplé bradavky. Nepatrně zasténala a on její povzdech zachytil dalším polibkem. Stáhl jí ramínka podprsenky, a když jí stiskl bradavku mezi palcem a ukazováčkem, cítil, jak se pod jeho dotekem zachvěla.

„Nevadí?“ zeptal se ihned tlumeně.

„Chci, abys mě štípl ještě silněji,“ zaprosila.

Zopakoval svůj pohyb a tentokrát se k ní ještě sklonil a sevřel druhou bradavku v ústech a dlouze ji sál.

„Ještě,“ zasténala roztouženě a pevně si ho k sobě tiskla.

Nyní už by nedokázal přestat, i kdyby sebevíc chtěl. Ještě nikdy ho žádná jiná žena nepřitahovala tak, jako tato opojná, tajuplná kráska, kterou nikdy předtím neviděl. Připadal si jako v nějakém šíleném snu, z něhož se ale nechtěl probudit. Lákala ho její vůně, chuť jejích rtů, pohled, kterým ho k sobě vábila. Realita ho jistě již brzy dostihne a on se dozví, co má tohle všechno znamenat, ale teď si jednoduše vezme, co mu tak velkoryse nabízí. A něco jí za to nabídne i on sám.

Přitlačil ji k posteli a nechal ji klesnout na matraci. Postavil se jí mezi nohy, rozepnul si pásek a rychle se vyzul, aby si vzápětí sundal i ponožky a džíny. S boxerkami zatím příliš nepospíchal. Natolik si nevěřil, protože se ho zmocnil pocit, že když se před ní svlékne úplně, vybuchne hned v příštím okamžiku nahromaděnou touhou. Stačil by jediný dotek její ruky a bylo by po všem. Takto si tenhle úžasný okamžik pokazit opravdu nechtěl. Ze všeho nejdřív se ale přesvědčí, že chce opravdu to, co naznačuje.

Zasunul jí prsty za okraj kalhotek, stejně černých a krajkových, jako byla její podprsenka, a stáhl jí je dolů přes boky podél úžasně dlouhých nohou, které jako by nebraly konce. Lehl si na ni a rozepnul jí podprsenku, kterou vzápětí odhodil na koberec.

„Už ti někdo řekl, že jsi přímo úžasně krásná?“ šeptal a zlehka jí přejížděl hřbetem dlaně po vrcholcích ňader, načež jí ňadra pevně sevřel dlaních.

„Jen ty,“ zašeptala vzrušeně a zavřela oči, aby si mohla plně vychutnat slast, kterou jí působil, když ji zlehka okusoval a líbal bradavky.

Celá se chvěla, vzpínala se proti němu, tiskla si ho k sobě. Bylo těžké se udržet a nedat průchod touze, ale byl pevně odhodlaný učinit to tak, jak si předsevzal. Nejprve uspokojí on ji, teprve potom bude myslet na sebe a vlastní rozkoš. Přejížděl jí vlhkými rty po žebrech, přes břicho a sunul se stále níž, zanechávaje za sebou vlhkou stopu svého jazyka.

Klekl si a sklonil se dolů, nad její pohlaví s krátce zastřiženým blond chomáčkem. Nasál do sebe jeho vůni a pocítil nesnesitelný příval vzrušení. Snad ještě nikdy předtím nevnímal žádnou lidskou bytost stejně intenzívně jako ji. Položil dlaň na vystouplý pahorek jejího klína a ona se do ní vtiskla, dožadujíc se dalšího laskání.

„Ty jsi nějaká netrpělivá,“ dobíral si ji.

Odtáhl ruku a lehce jí foukal do ochlupení a ještě níž, kde se jí třpytily kapičky jejího vzrušení. Přejížděl jí prsty po okrajích a nepřestával ji dráždit.

„Ty mě mučíš,“ zasténala, když jí zasunul prst dovnitř a rychle ho zase vytáhl.

„Ale je to krásné mučení, ne?“

Sevřela mu zápěstí a nedovolila mu, aby svůj prst, který do ní zanořil, znovu vytáhl. Cítil, jak se její pohlaví svírá a jediné, na co teď dokázal myslet bylo, jak se úplně stejně svírá kolem jeho penisu. Ještě pořád se ale držel. Nejprve chtěl, aby se celá třásla slastí, která ji přivede na samotný vrchol, kde bude žadonit, aby nepřestával. Přitiskl se nosem k vystouplému pahorku a znovu do sebe nasál její vůni. Pak jí začal dráždit jazykem. Nejprve jen velmi zlehka, ale když jím začal pohybovat kolem dokola v tom nejcitlivějším bodě jejího těla, projela jí vlna slasti, která ji přiměla zvrátit hlavu dozadu, zavřít oči, a bez odporu se poddávat všemu, co jí dělal. Snažila se udržet svůj dech pod kontrolou, ale hruď se jí prudce zvedala a na kůži se jí rozlil temný ruměnec.

Logan do ní pronikl dalším prstem, lehce jím otáčel a přiváděl ji k orgasmu, k němuž již nezadržitelně mířila. Ani na okamžik ji přitom nepřestával dráždit jazykem a pak, když už se zdálo, že pod jeho laskáním doslova exploduje, jí sevřel klitoris mezi rty a začal ho sát. To už bylo příliš. Cítil, jak mu její vnitřní svaly pevně obemknuly prsty a rytmicky se kolem nich svíraly, až z toho i on sám šílel slastí. Počkal, až vlna jejího vzrušení opadne, a teprve potom se pohnul.

„Páni,“ vydechla okouzleně a nevěřícně zároveň. „Netušila jsem, co všechno umíš.“

„Tak to mě ještě neznáš.“

Sáhl si do kalhot a vytáhl z kapsy kondom. Možná to bylo klišé, ale byl rád připravený. Rychle si shodil boxerky, natáhl si ochranu a uchopil ji za kolena.

„Všechno v pořádku?“ zeptal se.

Stačil by jediný náznak nevole, a přestal by, i když by to nejspíš byla ta nejtěžší věc, kterou by po něm v životě někdo nechtěl.

„V tom nejlepším,“ ujistila ho. „A dělej už, vem si mě.“

Spokojeně se usmál a natočil se tak, aby do ní mohl vstoupit. Byla ještě vlhká po předchozím orgasmu, a tak do ní pronikl hned po prvním, lehkém zatlačení. Cítil, jak se mu přizpůsobuje a zavřel oči, aby ještě chvíli vydržel.

„Na co čekáš?“ vyzvala ho a pevně stáhla své vnitřní svaly.

„Na tohle,“ zasténal, povytáhl se a znovu do ní prudce pronikl.

Další události si pamatoval jenom hodně rozmazaně. Vše mu splynulo a on vnímal pouze dokonalé spojení jejich těl. Přirážel a ona každý jeho průnik vítala dychtivými pohyby boky, jimiž mu vycházela naproti, aby ještě zesílila rozkoš, kterou jeden druhému působili. Lapala po dechu, sténala, zatínala mu nehty do kůže. Přinutil se otevřít oči, podíval se na ni a snažil se vtisknout do paměti její zadýchanou, vzrušenou tvář, jako důkaz té nejúžasnější intimity, kterou se ženou kdy zažil.

Viděl horký ruměnec, který se jí znovu rozlil na hrudi a pochopil, že se blíží ke svému druhému vyvrcholení. Zatnul zuby a zoufale se snažil oddálit svůj vlastní orgasmus, aby se mohl ještě předtím pokochat tím jejím. Její vyvrcholení začalo až kdesi hluboko a jeho divoké vlny se vzedmuly vzhůru, aby ho již vzápětí uchvátily a strhly s sebou. Vyprázdnil se do ní v několika divokých stazích, které ho naplnily tím nejprimitivnějším, přesto však tím nejhlubším možným uspokojením.

Svalil se na ni a převrátil je oba na bok, i když zůstával stále v ní, aby ji na sobě mohl cítit, aby mu neunikl ani jeden z úderů jejího divoce bušícího srdce.

Zvedla k němu ruku a pohladila ho po tváři, pohled upřený hluboko do jeho očí.

„Netušila jsem, že by to mezi námi mohlo být až takové. Bylo to… ne, ty jsi byl úžasný.“

Políbil ji a také na něj dolehla tíha okamžiku. Něco takového ještě nikdy neudělal, ale na tom, co se stalo, měli oba stejný podíl. Byli ochotnými účastníky a společně objevili naprostou dokonalost, rozkoš bez hranic, kterou si mohou vzájemně poskytnout. Navíc hned úplně napoprvé.

A také naposled, připomněl si rychle a konečně z ní vystoupil. Potřeboval se umýt a zamířil do koupelny. Když se vrátil, ležela na posteli zamotaná do přikrývek a spala. Potlačil instinkt, který mu velel, aby se k ní připojil. Její gesto mu přišlo jako jasný náznak, že kouzlo skončilo. Jejich touhy se protnuly a naplnily. Nastal čas odejít.

Natáhl se pro své šaty a rychle se oblékl. Kartu ode dveří nechal na nočním stolku, zhasl a odešel z místnosti.

Nejspíš ji už nikdy nespatří, ale na ni, ani na tuhle noc nikdy nezapomene. Dokud bude živ.

DRUHÁ KAPITOLA

Když se Honor ráno probudila, protáhla se a natáhla ruku po Keatonovi, aby ihned zklamaně zjistila, že je v posteli sama. Ani ji to nepřekvapilo. Keaton prostě musel do práce. To, co spolu včera zažili, však předčilo všechna její očekávání a naplňovalo ji nadějemi a dráždivými přísliby do budoucna. Její tělo se ještě stále chvělo při vzpomínce na rozkoš, kterou v jeho náručí našla.

Ani ve snu by ji nenapadlo, že si její slova o tom, že by svůj vztah měli nějak oživit, vezme tak vážně k srdci. Když je vyslovila, nebyla si ani jistá, jestli ji vůbec bere na vědomí. To je prostě celý on. Vážný, rezervovaný, vždy pod kontrolou. Tak trochu pedant. I včera působil jako někdo, kdo ví naprosto přesně, co dělá, ale role, kterou zaujal, pro něj byla tak nová a netypická. Jejich sex byl vždy spíš funkční než cokoli jiného. Dokázali se potěšit, ale to bylo asi tak všechno. A vzájemného potěšení si poslední dobou dopřávali stále méně. Vlastně už ji napadlo, že ho sex s ní nejspíš nebaví a uvažuje, že jejich zasnoubení zruší. Když nyní předstíral, že je někdo úplně jiný a cizí, považovala to za vynikající nápad. To, jak v noci objevoval její tělo, něco takového s ním ještě nikdy předtím nezažila. Jako by to ani nebyl on. Dokonce si zkusil nepatrně změnit přízvuk, jako by ani nebyl ze Států, i když toho spolu zase tolik nenapovídali. I to jí přišlo zvláštní. Jako by celý večer strávili v nějakém podivném, mlčenlivém oparu. Sehrál svoji roli cizince naprosto dokonale.

Vážení čtenáři, právě jste dočetli ukázku z knihy Milenec snů.
Pokud se Vám ukázka líbila, na našem webu si můžete zakoupit celou knihu.