Joanne Rocková

Druhá šance na lásku

Překlad: Petr Kovács

Milá čtenářko,

přináším Vám březnové tituly a věřím, že si je krásně užijete. Vydejte se s mými hrdiny po klikaté cestě za štěstím a láskou. Tentokrát to pro ně bude složitější, protože všichni mají za sebou špatné zkušenosti z předchozích partnerství, a tak se nelze divit, že jsou vůči vztahům velmi skeptičtí, nebo je přímo ve svém životě vylučují. Ale jak již z názvu první povídky vyplývá (Druhá šance na lásku), opravdu všichni dostanou novou šanci, aby učinili svůj život smysluplným.

S láskou

Váš Harlequin

Název originálu:

Heartbreaker

První vydání:

Harlequin Books, 2020

Překlad:

Petr Kovács

Odpovědný redaktor:

Bohdana Hyťhová

© 2020 by Joanne Rock

© For the Czech Republic edition by HarperCollins Polska sp. z o.o., Warszawa 2021

Tato kniha je vydána na základě licence Harlequin Books S.A.

Všechna práva vyhrazena, včetně práva na reprodukci části díla v jakékoliv podobě.

Všechny postavy v této knize jsou fiktivní. Jakákoliv podobnost se skutečnými osobami, žijícími či zesnulými, je čistě náhodná.

Harlequin a Harlequin Desire jsou ochranné známky, jejichž vlastníkem je Harlequin Enterprises Limited a které byly použity na základě jeho licence.

HarperCollins Polska je ochranná známka, jejímž vlastníkem je HarperCollins Publishers, LLC. Název ani známku není možno použít bez souhlasu vlastníka.

Ilustrace na obálce byla použita po dohodě s Harlequin Books S.A. Všechna práva vyhrazena.

ISBN 978-83-276-5700-8 (EPUB)

ISBN 978-83-276-5701-5 (MOBI)

ISBN 978-83-276-5702-2 (PDF)

HarperCollins Polska sp. z o.o.

ul. Domaniewska 34A, 02-672 Warszawa

Elektronické formáty: Katarzyna Rek / Woblink, Poland

PRVNÍ KAPITOLA

Gage Striker nebyl s Elenou Rollinsovou v jedné místnosti již dobrých šest let. Po rozchodu spolu už nikdy nepromluvili ani slovo, nenapsali jedinou esemesku, nikdy si nezavolali.

A přesto, v okamžiku, kdy Elena překročila práh jeho stranou stojícího domu na ranči Mesa Falls uprostřed Montany a narušila tak jeho soukromý večírek, poznal, že tam je. Jako by ucítil na tváři její dech, jeho smysly i nervová zakončení byly rázem v pohotovosti.

Jak se vůbec dostala dovnitř? Najal si přece bezpečnostní agenturu, která měla takovýmto vniknutím zabránit. Za tohle opomenutí budou padat hlavy; jak také jinak, když tu má tolik slavných hostů, kteří právem očekávají, že se postará o jejich bezpečnost. Nyní ovšem musí zakročit.

Gage stál v prostorné vstupní hale a vedle sebe měl svého přítele a spolumajitele ranče Westona Riveru. DJ za jejich zády pustil další popovou skladbu a několik dvojic se pustilo do tance. U dveří prakticky současně propukl halasný rozruch, když do haly vešla jedna z největších hvězd večera se svým doprovodem. Idol sociálních sítí Chiara Campagnaová přitahovala pozornost všech jako magnet, ale Gage ji pouze rychle přejel pohledem.

Jeho skutečným problémem byla Elena.

I tak ho ale překvapilo přijetí, které se Chiaře dostalo. Zejména od hrstky hollywoodských celebrit, které přijaly pozvání, aby dodaly večírku lesk a podpořily jeho snahu upozornit na péči, kterou na ranči věnují ochraně životního prostředí.

A samozřejmě měly sloužit jako vějička, která odláká pozornost od skutečnosti, že na ranč přiletí všech šest majitelů, kteří se zde mají o víkendu sejít. Společnost pracuje v krizovém režimu. Ranč je nyní v obležení médií, která se o něj velmi intenzivně zajímají od okamžiku, kdy herečka Tabitha Barnesová využila jeden z galavečerů, který na ranči pořádali, a vznesla velmi závažná obvinění proti dalšímu z prominentních hostů.

Gage trpělivě vyčkával, až rozruch pomine a média nasměrují pozornost veřejnosti k jinému skandálu, ale bulvární novináři dál slídili kolem ranče, povzbuzení čerstvou zprávou o tom, kolik času tady Alonzo Salazar před svou smrtí trávil.

Gagea zneklidňovalo, že Elena se před nedávnem dala na dráhu bulvární žurnalistiky. Měl silné podezření, že nabídku na tuto práci přijala jenom proto, aby si s ním vyrovnala účty. Událostí, které mohla jako novinářka sledovat, měla v Jižní Kalifornii, kde nyní bydlela, víc než dost.

Přesto všechno věděl, že sem dorazí. Takovou příležitost si jednoduše nemohla nechat ujít.

Podíval se na svého obchodního partnera a sebejistě vyhlížející blondýnu po jeho boku. Ještě nikdy předtím ji neviděl, ale z toho, jak ji Weston držel kolem pasu, usoudil, že je to jeho nový objev.

„Tak to asi dorazilo víc lidí, než jsme počítali, kámo,“ konstatoval Gage a v duchu odhadoval velikost davu ve foyer. „To chtělo lepší ochranku.“ Pak, již mnohem příjemnějším hlasem, se obrátil na Westonovu společnici. „A jen tak mimochodem, já jsem Gage.“

„April Stephensová,“ představila se kráska a její modré oči bloudily po místnosti. „A děkuji za pozvání. Máte to tu moc krásné.“

„Děkuji.“ Na návrhu moderně pojatého srubu se osobně podílel, ale moc času v něm netrávil, protože byl prakticky neustále v práci a na cestách. Celá budova zaujímala plochu tisíc čtyři sta metrů a bylo na ní patrné, že má sloužit především zábavě. „Chápu, že tohle nejspíš nebude párty přesně podle vašich představ, ale zkuste se tady zastavit v létě, to se vyzujeme, házíme podkovami a grilujeme na trávníku žebírka.“

Gage nikdy nesdílel přesvědčení svých rodičů, že vzhled je to jediné, na čem záleží. Narodil se s pověstnou stříbrnou lžičkou v ústech, ale poměrně záhy zjistil, jakou zátěž s sebou takové privilegium nese. Rychle se ho tedy zbavil a vybudoval si své vlastní bohatství, úplně od začátku. Nyní byl svým vlastním pánem a určoval si vlastní pravidla. V tomto ohledu bylo až komické, že nakonec skončil stejně u toho, že pořádá večírky pro ty nejbohatší a nejmocnější.

Weston se k němu naklonil. „Potřebuju všechnu pomoc světa, abych April přesvědčil, že tady budeme trávit trochu víc času.“

Gage překvapeně zamrkal. Znal Westona již ze střední školy a nedokázal si vybavit, jestli se jeho přítel někdy tak moc snažil, aby si nějakou ženu naklonil na svou stranu.

Přikývl, i když on sám si nedokázal ani v nejmenším představit, že by se ještě někdy pouštěl do neklidných vod partnerských vztahů. I přesto se na Westonův nový objev povzbudivě usmál.

„Musíte se sem rozhodně vrátit a pobýt tu s námi, až tady budeme sami.“ Luskl prsty, jako by si právě teď uvědomil, odkud Westonovu přítelkyni vlastně zná. „April, vy jste finanční vyšetřovatelka. Jak pokračuje váš případ?“

April momentálně pracovala pro syna Alonza Salazara, Devona Salazara, který si ji najal, aby vysledovala podivné finanční toky v Alonzově firmě. Alonzo byl zároveň Gageův mentor a, jak právě vyplulo na povrch i autor velice kontroverzní knihy odhalující pravdu o spoustě hollywoodských hvězd, která Tabithě Barnesové a její rodině způsobila nemalé problémy.

„Už jsem všechno uzavřela,“ ujistila ho. „Zdokumentovala jsem Alonzovy příjmy a můj klient považuje problém za vyřešený. Zítra se vracím do Denveru. Moje pověření v Mesa Falls je u konce.“

Gage přikývl a došlo mu, že nic dalšího už mu April neprozradí. Bude se muset Devona Salazara zeptat přímo a zjistit, co vlastně objevila. Její závěry by mohly pozornost médií konečně nasměrovat i někam jinam než právě na ranč.

Povzbudivá představa, která mu bleskla hlavou, rychle potemněla, když ucítil, jak mu vzadu na krku naskakuje husí kůže. Věděl, že nemá na výběr.

Otočil se a stanul tváří v tvář své bývalé milence.

Elena Rollinsová stála těsně za ním, na sobě měla karmínové hedvábné šaty bez ramínek, vlasy učesané tak, že jí v třpytivé kaskádě padaly na holé rameno. I po šesti letech, které uplynuly od jejich rozchodu, ucítil, jak se mu při pohledu na ni rozbušilo srdce. Usmívala se a on se kratičký okamžik bláhově domníval, že její úsměv patří jemu.

Pak ale rozevřela doširoka náruč.

„April,“ Elena se přátelsky vítala s Westonovou společnicí a obě ženy se objaly jako staré kamarádky.

Gageovi neuniklo, že Elena svírá v ruce mobilní telefon, drží ho v napjaté ruce před sebou a všechno si nahrává. Odkud se ty dvě vlastně znají? Přemýšlel a bojoval s návalem hněvu nad troufalostí, kterou tu Elena předváděla.

Ta se ovšem tvářila, jako by pořizovala jen úplně obyčejné selfie. „Úsměv,“ vyzvala April, stiskla spoušť a obě ženy se od sebe zase oddělily. Elena zvedla mobil a ukázala April pořízený snímek.

April se tvářila váhavě, jako by si nebyla jistá, jestli vůbec chce, aby ji Elena fotografovala.

„Copak nevíte, čím se Elena právě živí?“ zeptal se jí Gage, vytáhl mobil Eleně z ruky a nechal ho spadnout do kapsy svého smokingu. „Stal se z ní profesionální slídil.“

Elena k němu zvedla oči a propichovala ho nepřívětivým pohledem. Chvíli tam mlčky stáli, a pak Gage uslyšel, jak mu Weston něco povídá, ale nerozuměl mu, načež se i s April kamsi vypravili a zmizeli mu v davu. Nyní tu tedy byli jen oni dva, a přibližně pětadvacet dalších hostů, kteří si ještě stále natáčeli a fotografovali příchod Chiary Campagnaové.

„Ten telefon je můj,“ vystartovala na něj Elena a zabodávala mu přitom prst do hrudi. „Nemáš žádné právo mi ho brát.“

„Ty ovšem nemáš právo tu vůbec být,“ připomněl jí.

„Ten telefon nejspíš pořád nahrává,“ nenechala se zastrašit. „Možná bys mi ho měl vrátit, než způsobíš scénu, která se ti rozhodně nebude líbit.“

Natáhla k němu ruku a vyčkávala.

„Jestli máš s mým chováním problém, co kdyby sis promluvila se šéfem bezpečnosti a vysvětlila mu, jak ses sem vlastně dostala, i když tě nikdo nezval. Jsi neoprávněně na cizím pozemku.“ Ukázal jí na dva svalnaté členy ochranky v šedých oblecích u vchodu.

Dav lidí kolem Chiary začal řídnout a společnost se začala vracet do salonu.

„Vyhrožuješ mi snad?“ nepřestávala ho probodávat pohledem.

„Jenom ti dávám na výběr,“ ujistil ji. „Buď mi někde v soukromí sdělíš, co v mém domě pohledáváš, nebo tě můj bezpečnostní tým okamžitě vyvede. A ujišťuji tě, že nic z toho si rozhodně nenatočíš.“

„To je trochu nuda, nemyslíš? Kamera by naše setkání trochu okořenila.“ Její pohled byl dráždivý a vyzývavý, jako by se svým slovům snažila dodat zdání dvojsmyslnosti.

To na něj ale nepůsobilo, i když si velmi dobře uvědomoval, že nesmí připustit, aby se mu znovu dostala pod kůži.

„Tak co to bude? Promluvíme si, nebo se necháš přede všemi vyvést?“

Pokrčila rameny. „Jak myslíš,“ rozhodila rukama na znamení porážky. „Klidně mě odveď do svého hnízda a dělej si se mnou, co uznáš za vhodné.“ Na okamžik se odmlčela a naklonila hlavu do strany. „Ale moment, málem bych zapomněla. Ty už přece dávno nejsi ten zlobivý chlapec, kterým jsi býval. O to se tvůj tatíček postaral, když uplatil všechny, kteří by na jeho úžasného dědice mohli mít jen trochu špatný vliv.“

Svádivý, hravý tón byl náhle pryč vystřídán ledovým, téměř nenávistným hlasem.

Věděl, že Elena má setsakramentsky nabito poté, jakým způsobem ji jeho otec uplatil, aby mu zmizela ze života.

Otázka je, jak moc se mu chce za své ponížení pomstít.

Následovala ho rozlehlým domem a cítila, jak se jí třesou nohy.

Gage měřil téměř metr devadesát a jeho svalnatou postavu nedokázal zakrýt ani smoking, který mu těsně obepínal tělo. Zezadu jasně viděla, jak se mu široká ramena zužují k štíhlému pasu, vnímala tmavé vlasy, které mu přepadávaly přes límec, i několik tetování těsně pod manžetami. Kdysi dávno mu po nich ráda přejížděla prsty a nechávala si vyprávět příběhy, které se za nimi skrývaly a které jí svým sexy hlasem vyprávěl.

Ano, kdysi dávno ji měl zcela ve své moci.

Nečekala ale, že úplně stejně si bude připadat i nyní, téměř po šesti letech. Tehdy při rozchodu si řekli jenom ledové sbohem, když Gage uvěřil historce svého otce, že si nechala zaplatit, aby se s ním rozešla. Byla tenkrát tak strašlivě naštvaná, že obvinění automaticky uvěřil, že se ani nesnažila mu jeho přesvědčení jakkoli vyvracet. Pokud o ní měl tak nízké mínění, pak ji vůbec neznal, a nejspíš ji ani nemohl milovat.

Namluvila si, že rozchod je tou nejlepší věcí, okamžikem pravdy, který jí otevřel oči. Dokonce se potom i vdala, ale to se ukázalo jako kolosální omyl, po němž jí zbylo opět zlomené srdce a další ponížení. Její manžel, proslulý šéfkuchař s vlastním televizním programem, si začal se svou asistentkou a manželství skončilo rozvodem dřív, než bylo Eleně třicet.

Zaplašila nepříjemné vzpomínky a soustředila se na přítomnost a neklid, který v ní opětovné setkání s Gagem vyvolalo. Hluk hudby byl stále slabší a oni se ocitli v široké hale obložené šedým kamenem. Na podlaze nebyly koberce a její kroky na vysokých podpatcích se hlasitě rozléhaly kolem.

Zanedlouho dorazili do obývacího pokoje s krbem. I když to byla spíš kancelář, soudě podle mohutného psacího stolu uprostřed. Na jedné straně byla hluboká, pohodlně vyhlížející pohovka, naproti ní pak televizor s obří plochou obrazovkou.

Celkový dojem z místnosti byl strohý a nepřívětivý.

Gage za nimi zavřel dveře a otočil se k ní. Místnost byla dokonale zvukotěsná a nikdo by nemohl hádat, že na druhém konci domu probíhá hlasitý večírek pro několik desítek lidí.

„Můžeš mi teď objasnit, co tě sem přivádí?“ zeptal se jí a jeho hnědé oči působily naprosto nečitelně, i když po ní klouzaly pátravým pohledem ve svitu dvou ultramoderních křišťálových lustrů.

Rysy obličeje měl ještě výraznější, než si je pamatovala. Na tváři měl možná třídenní strniště, které si dozajista pečlivě pěstoval. Přešel k šedé vestavěné skříňce pod zavěšenou televizí a zvedl dřevěné víko, pod nímž se objevil bar s výběrem těch nejlepších whisky, které bylo možné koupit.

„Mám za sebou docela náročný rok, ale na pití jsem se kvůli tomu ještě nedala.“ Elena na vlastní oči zažila, co alkohol udělal s její matkou, a pokud pila, tak pouze víno, a nikdy více než jednu skleničku. „Ale jestli chceš, klidně si posluž,“ vyzvala ho.

Naléval si jantarově zbarvenou tekutinu a Elena si vybavila chuť jeho oblíbené whisky, kterou cítila na jazyku, když se spolu líbali. Nečekaná vzpomínka, záblesk smyslové paměti, ji dokonale ohromila svojí opravdovostí. Cítila, jak se celá napjala a bojovala s nutkáním od něj odstoupit.

Zajistit si kolem sebe prostor, vymanit se z jeho ochromující blízkosti.

Nic takového si ale nemohla dovolit. Nesmí mu prozradit, jak silně na ni jeho blízkost působí, do jakého zmatku ji vrhá.

„Na druhou stranu,“ zamyslela se nahlas a napadlo ji, že nápor smyslných vzpomínek pro ni momentálně představuje větší nebezpečí než pár doušků alkoholu. „Trochu na chuť bych si možná dala.“

Podíval se na ni, ale dávala si pozor, aby se jejich pohledy nestřetly, a předstírala náhlý zájem o mihotání plamenů v krbu.

Slyšela cinknutí kostek ledu o dno skleničky. A tiché šplouchání nalévané whisky.

„Tady to máš,“ přistoupil až těsně k ní. „Posadíš se?“

„Ne, děkuju.“ Vzala si od něj skleničku a neuniklo jí, jaký si dává pozor, aby se jí ani nedotkl. Až příliš dobře si pamatovala, jak na ni jeho doteky působily. „Nemusíme předstírat, že jsem tady na zdvořilostní návštěvě.“

Založila si jednu ruku v bok a zvedla skleničku k nosu. Lehce s ní zakroužila, aby uvolnila jemné aroma nápoje, připomínající vůni vanilky a kouře.

A s ní i jeho vůni, když ji objímal a líbal.

„Mohu tě ujistit, že něco takového mě ani ve snu nenapadlo,“ poznamenal a ukázal na pohovku. „Posaď se.“

Neměla chuť ani sílu se s ním hádat, a tak se posadila na vzdálený konec pohovky a položila si skleničku na okenní římsu vedle. Gage zaujal místo na protějším konci a otočil se k ní.

„Možná bys mi teď mohla v klidu sdělit, co tě sem přivádí?“ zeptal se a prstem si lehce povolil sevření motýlku.

Vybavila si, jak moc tuto dusící součást společenské garderoby nesnášel, vlastně ji nesnášel jako celek, i když prostředí, ve kterém se od narození pohyboval, ji až příliš často vyžadovalo. Nyní, když si vlastní pílí vybudoval mimořádně úspěšnou investiční společnost, která z něj učinila mnohonásobného milionáře, se mohl oblékat prakticky, jak chtěl, ale přesto se velmi často nechával fotografovat v těch nejdražších, na míru šitých oblecích.

Před očima se jí mihla představa, jak vypadá bez nich, a rychle se přinutila soustředit na jeho otázku.

„Vzhledem k tomu, že jsi mě před chvílí nazval profesionálním slídilem, tak předpokládám, že docela dobře víš, co tady hledám.“ O své cestě do Montany podávala na sociálních sítích průběžně zprávy, takže nepochybovala, že Gage o jejím příjezdu již předem věděl. „Jako sloupkařka společenské rubriky jsem jednoduše viděla příležitost poodhalit našim čtenářům tajemství příběhu, který je momentálně opravdu zajímá.“

„Odkdy pracuješ pro bulvár?“

Pokrčila rameny a pokusila se nevnímat bolest, kterou v ní jeho otázka vyvolala. „Vzhledem k tomu, že můj nevěrný manžel zablokoval naše společné účty během soudní tahanice o rozvod, musela jsem si najít takovou práci, která mě udrží nad vodou, než se věci vyřeší.“

Její stručné vysvětlení ani v nejmenším nevystihovalo finanční i citovou újmu, kterou jí její vleklé rozvodové řízení působilo. Dopustila se velmi podstatné chyby, když se domnívala, že se Tomas zachová jako dospělý, vyzrálý člověk, a sama se odstěhovala z domu, který si společně pořídili. Jak se ukázalo, tahá nyní ve sporu o majetek za kratší konec. Spoléhat na to, že se k ní Tomas zachová férově, se jí rozhodně nevyplatilo.

„To s tím rozvodem ji je opravdu líto,“ pronesl dostatečně upřímně, aby mu jeho slova věřila. Přejel ji krátkým pohledem a dopřál si doušek whisky. Pak se ale jeho tón změnil. „Ale je asi milion jiných způsobů, kterými by si tak schopná a chytrá žena jako ty mohla vydělávat na živobytí. Proč sis vybrala zrovna ten, při kterém obracíš lidem život naruby a mácháš je v blátě? Pro hrst dolarů?“

„Tak to byl kompliment, za který ti, když dovolíš, nepoděkuju. Jestli jsi ve mně chtěl vyvolat pocit, že bych se svou práci měla stydět, tak s tím rozhodně nepočítej.“ Proč nabídku zaměstnání přijala, do toho mu vůbec nic nebylo. I když pokud v životě potřebovala práci, která by jí umožnila dostat ze sebe nahromaděný stres, hořkost a frustraci, tak tohle byla přesně ona. „Jestli tě to zajímá, tak odkrývám pouze taková tajemství, která si rozhodně zaslouží, aby o nich veřejnost věděla.“

„Chceš mi snad tvrdit, že sis do téhle kategorie zařadila i mě?“ zeptal se znechuceně.

Gage Striker patřil k mužům, kteří o sobě nikdy ani na zlomek sekundy nepochybovali. Nikdy nepoznal, jaké to je, když si o něm svět myslí jenom to nejhorší, když musí ze všech sil bojovat o to, aby si vydobyl respekt a uznání.

Vyhnula se odpovědi, protože se s ním nechtěla pouštět do hádky.

„Jde mi spíš o Alonza Salazara a tu jeho knihu. To on zničil život lidem, kteří mu ničím neublížili. To on pro hrst dolarů pošlapal srdce i city nevinných.“ Natočila se na pohovce tak, aby se mu mohla podívat zpříma do očí a natáhla se po skleničce. Hedvábí jejích šatů tiše zašustilo, a když si přehodila nohu přes nohu, odhalila nahé koleno a ladně tvarované lýtko.

Gage na něj chvíli téměř omámeně zíral, ale rychle se vzpamatoval. I přesto ji dokázal svým pohledem vyvézt z míry a znejistět.

Byl tak dráždivě blízko…

„Jenže se tak nějak přihodilo, že tě příběh o Alonzu Salazarovi přivedl až na práh mého domu.“ Ztišil hlas a naklonil se blíž. „Nepřipadne ti to jako zvláštní shoda náhod?“

Aby se vyhnula odpovědi, usrkla si whisky a vychutnávala si na patře náznak její třešňové dochuti. Opět se jí vybavila vzpomínka spojená s vůní kožené sedačky, vzpomínka na jejich poslední polibek…

„Ani ne, navíc to není dvakrát pohodlné, harcovat se přes půl země. Nemyslím, že bych to dělala jenom proto, že nemám na práci nic lepšího.“ Odolala pokušení přitisknout si čelo ke studené okenní tabuli a bojovala s dalším přívalem smyslných vzpomínek. „Skutečnost, že se tu musím setkat i s tebou, ve mně vzhledem ke způsobu, kterým ses mě tenkrát před lety zbavil, rozhodně neprobouzela žádné nadšení. Takže mi věř, že tady opravdu nejsem proto, že bych to bez tebe nedokázala vydržet. Dovedu si představit i mnohem příjemnější pracovní zadání.“

„Já si pro změnu nejsem jistý, kdo koho se tenkrát zbavil,“ namítl uštěpačně, „ale souhlasím, že přátelé teď rozhodně nejsme.“

„To ani náhodou,“ ujistila ho.

„A o to, myslím, jde,“ zaútočil zprudka. „Je úplně jedno, co se mi tady snažíš o důvodech své přítomnosti namluvit. Ve skutečnosti existuje pouze jeden.“

Konfrontační tón jeho hlasu jí zrychlil srdeční tep. A také v ní probudil vztek, že mu tenkrát při rozchodu neřekla, co přesně si o jeho chování myslí.

„Zdá se, že jsi přímo jasnozřivý a že mě znáš líp než já sama. Můžeš mi tedy sdělit, proč tu jsem? Protože já to podle všeho nevím a nejspíš jsem jenom zabloudila ve vánici.“

Neunikl jí záblesk v jeho očích.

„Nemá cenu chodit kolem horké kaše, Eleno. Oba dobře víme, že jsi vycítila příležitost a přišla sis pro svoji pomstu.“

DRUHÁ KAPITOLA

Gage nechápal, jak se mu vůbec může dívat do očí a popírat, že má pravdu.

Seděla tu vedle něj v jeho pracovně v oslnivě rudých šatech a s vlasy, které se jí na ramenou vlnily jako hadi, v účesu tak podobném bájné Medúze. Bylo snadné podlehnout jejímu kouzlu, které však právě teď představovalo smrtelné nebezpečí nejen pro jeho pověst, ale i pro všechno, co s takových úsilím na ranči vybudoval.

„A za co přesně jsem se ti přijela pomstít?“ otázala se po krátkém váhání a vyměnila si překřížené nohy, odhalujíc tak i druhé lýtko.

Elena byla žena, ze které se mu tajil dech. Dnes se navíc oblékla tak, že z ní nedokázal spustit oči. I když právě to by opravdu chtěl.

„Kvůli své zhrzené pýše? Za ten špinavý trik, který na tebe naše rodina vytáhla, když tě můj otec uplatil, abys mě nechala být? Vím, jak jsi tenkrát zuřila.“ A přesto ani nemrkla, když se jí zeptal, jestli si nabízené peníze opravdu vzala. Její mlčení a odvrácený zrak mu poskytly jistotu, kterou potřeboval. Zašlapaly do země všechny city, které k ní choval. „Viděl jsem, jak s tebou cloumá vztek. Na otce i na mě.“ To tehdy nechápal. Jejich lásku přece zaprodala ona, ne on. On s činem svého otce neměl nic společného. Teprve později mu došlo, že jí táta nejspíš napovídal, že ji nemiluje a už ji ve svém životě nechce. Jeho poznání přišlo příliš pozdě na to, aby ji dokázal zadržet.

Odstěhovala se na druhý konec světa, do Jižní Kalifornie, zatímco on zůstal na Novém Zélandu a pomáhal tátovi s kampaní do senátu. Pro tátu bylo místo v nejvyšší politice tím nejdůležitějším cílem, o který v životě usiloval. Už jenom proto, že mu umožňovalo lépe dohlížet na jeho obchodní zájmy. Bylo smutné, že teď, když jeho vlastní jmění mnohanásobně převyšovalo to tátovo, jejich vztahy zůstávaly i nadále napjaté.

„Jsme od sebe už šest let,“ připomněla mu lhostejně a prohlížela si své rudě nalakované nehty, jako by ji jejich rozhovor opravdu nudil. „Můj život pokračoval i bez tebe. Vdala jsem se.“

„A podívejme se, jak se ti tvé manželství vydařilo.“

Náhlé ticho ho přesvědčilo, že jeho jedovatá poznámka zasáhla cíl. Pak už mu stačil jediný pohled, aby pochopil, že hodně přestřelil. Viděl, jak se jí v obličeji mihl stín plný bolesti, ale rychle se vzpamatovala a znovu se schovala za svoji masku lhostejnosti.

„Souhlasím, že to nebyl zrovna vydařený krok,“ překvapila ho svou upřímností. „Ale jestli si myslíš, že jsem se celou tu dobu opájela myšlenkami na to, jak se ti jednoho dne pomstím, tak jsi opravdu pořádně vedle.“

„Do tvého manželství mi nic není a nemám právo ho jakkoli komentovat,“ omluvil se.

„A já jsem zase neměla právo vloudit se sem pod cizím jménem. Zkus ale pochopit, že jsem mohla jenom stěží požádat o pozvánku a uvést, jak se doopravdy jmenuju.“

Nedokázal se ubránit úsměvu. „Dobrý odhad. Žádnou bys pochopitelně nedostala. Asi bys měla vědět, že ochrana soukromí našich hostů je naší nejvyšší prioritou. Žádný bulvární novinář sem jednoduše nemá přístup.“

Vážení čtenáři, právě jste dočetli ukázku z knihy Druhá šance na lásku.
Pokud se Vám ukázka líbila, na našem webu si můžete zakoupit celou knihu.