Charlene Sandsová

Vůně ženy

Překlad: Dana Kovaľová

Milá čtenářko,

máme tu únor, asi nejnepříjemnější měsíc roku. Zdá se, že zima nikdy neskončí, a tak věřím, že přijde vhod trocha té romantiky, která zahřeje duši i srdce a pomůže nám při vyhlížení jara. I do mých příběhů proniká moderní svět, a tak kupříkladu hrdinkou romance Srdce na kusy je influencerka. V příběhu Vůně ženy zase chudá dcera mexických přistěhovalců vyhrála v loterii šedesát milionů dolarů, takže získala nejen pohádkové bohatství, ale i vysněného muže. Do třetice se můžete v knížce Únos nevěsty seznámit s okouzlující dívkou z Indie, která se odváží jít za svým snem, i když ji od toho rodina odrazuje.

Věřím, že si četbu krásně užijete.

S láskou

Váš Harlequin

Název originálu:

One Night in Texas

První vydání:

Harlequin Books, 2021

Překlad:

Dana Kovaľová

Odpovědný redaktor:

Bohdana Hyťhová

© 2021 by Harlequin Books S.A.

© For the Czech Republic edition by HarperCollins Polska sp. z o.o., Warszawa 2022

Tato kniha je vydána na základě licence Harlequin Books S.A.

Všechna práva vyhrazena, včetně práva na reprodukci části díla v jakékoliv podobě.

Všechny postavy v této knize jsou fiktivní. Jakákoliv podobnost se skutečnými osobami, žijícími či zesnulými, je čistě náhodná.

Harlequin a Harlequin Desire jsou ochranné známky, jejichž vlastníkem je Harlequin Enterprises Limited a které byly použity na základě jeho licence.

HarperCollins Polska je ochranná známka, jejímž vlastníkem je HarperCollins Publishers, LLC. Název ani známku není možno použít bez souhlasu vlastníka.

Ilustrace na obálce byla použita po dohodě s Harlequin Books S.A. Všechna práva vyhrazena.

ISBN: 978-83-276-7764-8 (EPUB)

ISBN: 978-83-276-7765-5 (MOBI)

ISBN: 978-83-276-7762-4 (PDF)

HarperCollins Polska sp. z o.o.

ul. Domaniewska 34A, 02-672 Warszawa

Elektronické formáty: Katarzyna Rek / Woblink, Poland

PRVNÍ KAPITOLA

Podívala se na sebe do zrcadla a uviděla tu samou dívku, která jí vždycky oplácela pohled. Gracie Diazová, Američanka s mexickými kořeny. Táta utekl z Mexika do Ameriky a pracoval pro rodinu Wingateových na jejich ranči. A když umřel, musela začít pracovat jako servírka.

Stejná dívka s kouřově hnědýma očima, olivovou pletí a dlouhými tmavými vlasy, která měla pořád plnou hlavu romantických fantazií o Sebastianovi; tom vážnějším z neskutečně pohledných dvojčat Wingateových.

Stejný naivní snílek s nebetyčnými touhami vybudovat jednoho dne vlastní firmu na pořádání společenských akcí a mít svou rodinu.

Ale už nebyla jen tou dívkou… byla mnohem víc. Teď jí bylo dvacet osm let a vyhrála šedesát milionů dolarů. Měla dost peněz na to, aby mohla dělat, cokoli si zamane.

„A tys to udělala, Gracie,“ řekla svému odrazu. „Udělala jsi to, cos chtěla.“

Na maškarním plese v Texaském klubu chovatelů dobytka.

Už to bylo skoro tři měsíce, co si nechala poplést hlavu vysokým, maskovaným cizincem. Nedokázala odolat jeho záhadnému kouzlu. V tom, jak ji držel, tančil s ní, jak ji líbal, bylo něco… byl rozhodný a vášnivý. A všechno to bylo nesmírně vzrušující.

Tu noc odhodila všechny zábrany a oddala se tomu, po čem toužilo její tělo i její mysl. Jeho vůně, hluboký, klidný hlas, způsob, jakým se pohyboval… chemie mezi nimi by se nevešla do žádné tabulky.

Jejich vášnivá chvilka se odehrála rychle, na ukrytém místě, kde je neměl nikdo najít. Ale jen pár okamžiků poté, co se spolu pomilovali, přerušily jejich erotické intermezzo hlasy blížící se z chodby a Gracie utekla. Nestihla se ani zeptat na jeho jméno.

Ta záhada ji trápila celé měsíce… Protože neměla tušení, kdo to byl.

Až doteď.

Uslyšela mobil a zvedla ho po druhém zazvonění.

„Ahoj, Beth,“ řekla do něj s úsměvem. Než vyhrála v loterii, byla asistentkou Beth Wingateové a pracovaly spolu na speciálních akcích. Ale především byla Beth její nejmilejší kamarádka. Zatím jí ještě neřekla pravdu, protože sama neměla dost času zpracovat, co zjistila před dvěma týdny. Ale věděla, že to nemůže tajit donekonečna.

„Jsem ráda, žes mi zavolala.“

„Vím, proč si děláš starosti, zlato,“ odpověděla Beth. „Ale věř mi, nevadí mi, že kupuješ ranč Wingateových. Vlastně jsem ráda, že to uděláš, protože to nakonec bude dobré pro všechny. Moje rodina potřebuje peníze, abychom mohli postavit společnost Wingate Enterprises na nohy. A prodat ranč je nejlepší způsob, jak rozběhnout nový hotelový řetězec.“

Gracie byla Beth vděčná za její povzbuzení. I když vždycky snila o životě na úžasném sídle Wingateových, nikdy nevěřila, že se to stane. Zařadila to mezi dětské sny bláhové holčičky. Koneckonců byla dcera jednoho ze zaměstnanců ranče. Její otec pro Wingateovy pracoval většinu života. A proto to byl dnes dost divný pocit, zažívat tuhle obrácenou roli a být v pozici, kdy mohla celé sídlo koupit.

„Díky, Beth. Jsi hodná, že mi pomáháš, abych se cítila líp.“

Nezáleželo ale jen na názoru dědičky Wingateových. Brzy bude muset jednat s Bethiným bratrem Sebastianem… a na to se vůbec netěšila.

„Je to pravda,“ ujistila ji Beth. „Jsem ráda, že tam budeš žít právě ty a tvoje dítě. Jak se cítíš?“

„Ranní nevolnosti jsou pryč, díky bohu za to. A cítím se dost dobře. Ještě není nic vidět, ale doktor říká, že je všechno v pořádku.“

„Samé dobré zprávy. Už dlouho jsi toužila po vlastní rodině. A konečně se to stane.“

Gracie zavřela oči, přemožená smíšenými pocity. Když vyhrála v loterii, zkoušela randit, ale nikdy si nebyla jistá, jestli přitahuje muže ona sama nebo její peníze. Po několika zklamáních její důvěra vyprchala, a proto se rozhodla mít dítě jako osamělá matka. Začala chodit k doktoru Everettovi a plánovala umělé oplodnění, ale nakonec se o všechno postarala úžasná aférka na jednu noc během maškarního plesu.

Nyní byla ve třetím měsíci těhotenství s mužem, do kterého byla zamilovaná během celého dospívání. S mužem, který nikdy nevypadal, že by o ni měl sebemenší zájem, s mužem, jehož totožnost konečně odhalila.

„Ano, konečně je to tady,“ souhlasila. Položila si ruku na břicho a představila si nový život, který uvnitř ní roste. Byl to zázrak. Nesmírně toužila po vlastní rodině, a teď se konečně tenhle hýčkaný sen měnil na skutečnost. Už teď své dítě milovala. Problém měla jen s vazbami, které jí nevyhnutelně přinese.

Ale o tom budu přemýšlet až zítra. Dneska musím koupit nemovitost, pomyslela si.

„Beth, jsem ráda, že jsme si promluvily. Jsi úžasná kamarádka a já bych nechtěla udělat nic, co by náš vztah pokazilo.“

„To se nikdy nestane, děvče.“

„Díky. Už musím běžet. Zavolám ti za pár dní, ano?“

„To zní dobře. A Gracie… hodně štěstí.“

„Díky.“

Gracie odložila telefon a skousla si ret. Musím se sebrat, přikazovala si. Koneckonců za hodinu mě čeká schůzka v sídle Wingateových obstaveném bankou za nesplácení hypotéky. Bude tam můj realitní makléř, můj právník… a otec mého dítěte.

Uvnitř domu byla zatracená zima. Ze stěn prázdných místností čišel lednový chlad. Sebastian se otřásl. Zimou? Nebo náhlým pocitem ztráty? Všechen nábytek z domu byl pryč. Většinu ho odvezla realitní firma, od které dostali férovou cenu. Ta ale ani zdaleka nemohla vyvážit hodnotu rodinných vzpomínek.

Sebastian nebyl sentimentální. Byl realista a věděl, že tenhle prodej je dobrý krok. Ale i tak ho zasáhla vlna nečekané nostalgie z toho, že prodává dům, ve kterém vyrůstal.Panovala tu spousta lásky a odehrála se tu spousta zbytečných hádek. Nemluvě o lumpárnách, které prováděl hlavně on se svým dvojčetem Suttonem. I když ani jejich další sourozenci: Miles, Harley a Beth nebyli žádní andílci. Pousmál se, když si vzpomněl na své bratry a sestry, když byli malí. Dopřál si chvilku vzpomínek na dobré časy, na kanadské žertíky, které vymýšleli a na problémy, do kterých se tím dostávali. V domě Wingateových nebyla nikdy nuda.

Ale pak je o jejich dobré jméno skoro připravila jedna sabotáž. Všechno, o co Wingateovi usilovali, bylo za poslední rok téměř v troskách. Tenhle dům se stal odpovědí na jejich modlitby. Jakmile bude prodej dokončený, získá Sebastian finanční hotovost, aby mohl očistit jméno a pověst Wingateových, a také dost peněz, aby mohl investovat do hotelového řetězce, který měl sloužit na romantické pobyty, svatební hostiny a rodinnou zábavu.

Po celé roky jejich hotely po celém světě ubytovávaly podnikatele a obchodníky. Byly to účelové rezidence využívané jako dočasný domov při pracovních a služebních cestách. Nyní s pomocí peněz z prodeje téhle nemovitosti změní konferenční místnosti na velké taneční sály a ze samoobslužných jídelen se stanou vybrané restaurace, ve kterých budou vařit šéfkuchaři světové třídy.

Atmosféra a obraz spojovaný se jménem Wingate se úplně změní. Musí to fungovat. Záleží na tom budoucnost impéria rodiny Wingateových.

Otevřely se dveře a vešla Gracie Diazová.

Páni, vypadala skvěle. Lesklé, tmavé vlasy měla rozpuštěné a v přiléhavých šatech vynikala její půvabná postava. S velkýma, mandlovýma očima mohla muže zničit jediným smyslným pohledem.

Sebastian se zhluboka nadechl, aby svému zmatenému mozku dopřál čas se vzpamatovat. Tahle kráska s olivovou pletí ho vždycky přitahovala, ale nikdy si nedovolil se k ní přiblížit. Nikdy nedal najevo, jak po ní touží, protože Gracie byla mimo dosah. Byla dcerou jejich zaměstnance a navíc nejlepší kamarádka jeho sestry Beth. Kdyby své touze podlehl, koledoval by si o průšvih v mnoha ohledech, to mu bylo jasné. Ale kdyby byly karty rozdané jinak, klepal by na její dveře, dokud by ho nepustila dál.

Jakmile ho Gracie zahlédla, zarazila se. Vypadala otřeseně, jako by ji opustila její obvyklá sebedůvěra. Chápal to. Teď měla moc ona. Měla dost peněz, aby mohla koupit dům jeho rodiny a v téhle situaci se necítila dobře. Svým způsobem se jejich někdejší vztah úplně obrátil.

„Pojď dál, Gracie. Já nekoušu.“ Usmál se, ale Gracie jen o něco pevněji stiskla rty. Pomalu k ní popošel. „Ať se ti teď v hlavě honí cokoli, zapomeň na to. Můžu tě ujistit, že na tebe není nikdo naštvaný, že tenhle dům chceš koupit.“

„Já to chápu,“ odpověděla váhavě. „Beth mi říkala totéž.“

„Tak fajn. Pojď dál. V jídelně je připravený stůl a židle. Tvůj právník si myslel, že by bylo nejlepší projít si společně všechny výhrady, které máš, abychom je mohli vyřešit.“

Vešla dovnitř a protáhla se kolem něj.

„Nemám žádné výhrady.“

„Jen pro každý případ,“ poznamenal. A možná budu mít nějaké výhrady já, dodal v duchu. Proto jsem chtěl dohlédnout na tenhle prodej osobně, abych ochránil zájmy rodiny.

Gracie se usadila ke stolu a kabelku odložila na vedlejší židli. Podle toho, co mu říkala Beth, vklouzla do podnikatelského světa s lehkostí.

Nejenže pomáhala jeho sestře plánovat akce a galavečery, ale financovala také novou restauraci ve městě a hledala další investice. Ale dnes byla v jeho přítomnosti rozhodně nesvá. Možná to bylo kvůli koupi jejich nemovitosti, anebo to možná bylo jejím těhotenstvím. I když zatím pod světle šedými svetrovými šaty, které jí měkce obepínaly tělo a zvýrazňovaly barvu pleti, nebylo nic vidět. Ne, vypadala nádherně a sexy. Mysl se mu zatoulala na místa, kam se ji snažil nepouštět. Naštěstí nestihl o přitažlivosti Gracie Diazové přemýšlet příliš dlouho. Dovnitř vešli jejich právníci a Graciin realitní agent Tom Riley, všichni se navzájem představili a pustili se do jednání.

Všechno šlo hladce. Gracie neměla žádné otázky s výjimkou těch běžných a shodli se na všech podmínkách, které měli oba právní zástupci. Gracie dokonce souhlasila, že znovu najme některé ze zaměstnanců a honáků, kteří na ranči pracovali. Chápala, co znamená tvrdá práce, a nebrala nic jako samozřejmost.

Když její otec zemřel, začala pracovat jako servírka, aby se uživila na vysoké. Tohle na ní Sebastian obdivoval. Sám byl taky dříč, občas k vlastní škodě. Zaměstnanci mu tu a tam museli připomenout, že už je pozdě, a jeho bratr-dvojče ho pobízel, ať si vezme konečně dovolenou. Sutton si nikdy nenechával pro sebe to, co si myslí, především pak v přítomnosti bratra, který byl o tři minuty starší, ale Sebastian ho nemínil poslouchat.

Pokud jsou tedy obě strany spokojené, sepíšu potřebné dokumenty,“ řekl Tom Riley. Kývl na Gracii, jako by ji chtěl ujistit, že je všechno v pořádku a ona mu oplatila slabým úsměvem. Sebastian z toho byl podivně nervózní. Měl by být spokojený. Koneckonců přesně tohle Wingate Enterprises potřebovalo, finanční infuzi do žíly. A přesto od Gracie nemohl odtrhnout oči. Během celého jednání sotva řekla jediné slovo a její úsměv na Toma byl první od chvíle, co vešla dovnitř. Prsty si nervózně pohrávala s lemem svetru, což se snažil nevnímat, ale její dlouhé, opálené nohy se daly jen stěží ignorovat.

Znal Gracii celé roky. Byla kamarádka jeho rodiny a vždycky spolu dobře vycházeli, navzdory tajené fascinaci, kterou k ní cítil. A přitom ji ještě nikdy neviděl tak nervózní.

„Myslím, že máme životaschopnou dohodu,“ řekl jejímu realitnímu agentovi. Jeho právní zástupce Todd Woodbury vypadal potěšeně.

„Podle mě je všechno v pořádku.“ Začal sbírat papíry a ukládat si je do kufříku.“

„V tom případě myslím, že můžeme jít.“ Sebastian se usmál na Gracii, ale nepodívala se mu do očí. Co to s ní je? Proč se takhle chová?

„Doprovodím vás ven,“ řekl agentovi a právníkům. Ne že by měl právo je vyprovázet; dům už nebyl jeho a nežil tady celé měsíce od doby, co se přestěhoval do nájemního domu. Ale musel se přesvědčit, že je Gracie v pořádku.

„Chci si jen na minutku promluvit o samotě se slečnou Diazovou.“

Došel s nimi ke dveřím, a když se otočil, zjistil, že Gracie popadla kabelku a štos dokumentů, se kterými vyrazila ke dveřím. V půlce jídelny ale klopýtla, papíry se rozletěly kolem a přistály mu u nohou. Sehnul se, aby je zvedl.

„Seberu je.“

„Ne, to je v pořádku,“ ujistila ho a klesla na kolena, aby si je posbírala. Skoro se přitom srazili hlavami, a jak se natáhl pro papíry, ucítil vůni jejích vlasů. Vdechl ji hlouběji. Ta květinová vůně mu něco připomínala…

A pak mu do nosu dorazila vůně jejího parfému. Byl divoce erotický. Znovu cítil tu záhadnou vůni, která ho pronásledovala celé týdny.

Od jejich románku na jednu noc, který byl šílený a úžasný a opojný, na tu ženu nepřestal myslet. V noci nemohl spát a uvažoval, kdo to byl, a proč na to nemůže přijít. Přemýšlel, jestli se mu ji někdy podaří ji najít. A jestli ještě někdy bude mít lepší sex. Mnohokrát si tu noc v hlavě přehrával, vzpomínal na to, jak měla krémově hebkou kůži, jak lahodně chutnaly její rty, jak měla hedvábné vlasy. To všechno se mu nyní nahrnulo zpátky. Vůně jejích vlasů, textura její kůže, tiché sténání, když se pro něj otevřela…

Teď si byl jistý, že svou záhadnou ženu opět objevil.

A nebyl to nikdo jiný než Gracie Diazová.

Podíval se na její zardělou tvář a sklopené oči, které se evidentně vyhýbaly jeho pohledu. Byl dost blízko, aby cítil její přítomnost, aby reagoval na její blízkost.

Jako nějaký zatracený středoškolák s rozbouřenými hormony se okamžitě vzrušil. Krev v žilách se mu rychle ohřívala, smysly hlásily stav přetížení a v mozku mu vířily zmatené myšlenky. To mohlo znamenat jen jedinou věc.

„Gracie?“

Vytrhla mu papíry z rukou a rychle vstala.

„Opravdu musím jít. Už jdu pozdě… na jednu schůzku.“

Než ji mohl zastavit, byla pryč a nechala ho klečet na podlaze. V hlavě mu zavířily další vzpomínky na ten maškarní ples. Erotické vůně, její smyslná aura. Tohle by ho ani ve snu nenapadlo. Ale ještě nikdy na žádnou ženu nezareagoval tak, jako tehdy na ni.

Vstal a zamrkal, aby si pročistil mozek. Myslel ale jen na jedinou věc. Musí tomu přijít na kloub. Musí to vědět s jistotou.

A jediný způsob, jak to udělat, byl konfrontovat ji.

Gracie přecházela po obývacím pokoji, mnula si a protřepávala prsty a cítila všechno, jen ne hlad. Ale byl čas na večeři a musela jíst, už kvůli dítěti. Zavolala si dovážku jídla, vybrala něco, co dokáže pozřít, a poslíček s pizzou už tu měl být každou minutu.

Alespoň si objednala zdravou, zeleninovou pizzu se všemi svými oblíbenými přísadami. Možná se jí vrátí chuť, ale právě v tuhle chvíli bojovala s nevolností. Ne kvůli svému těhotenství, v tomto ohledu byla poslední dobou dost zdravá. Ale dělalo se jí špatně z myšlenky, že si Sebastian nejspíš dneska dal dvě a dvě dohromady, a přišel na to, že právě ona byla tou ženou pod maskou.

Ženou, se kterou se miloval s neskutečnou vášní.

Co dalšího mu ještě došlo?

Nebyla to žádná věda. Vyspali se spolu před třemi měsíci a Gracie byla ve třetím měsíci těhotenství.

Pokaždé, když pomyslela na to, že právě on byl jejím záhadným milencem, zrychlil se jí tep. Zjistila to náhodou během jednoho večírku před několika týdny, kdy Sebastiana hodili do bazénu a ona uviděla jizvu na jeho zádech… stejnou, jakou cítila pod prsty, když se s ním divoce milovala.

Byla šokovaná do hloubi duše, naprosto ohromená, když zjistila, že Sebastian, do něhož byla zamilovaná celé dospívání, je tím mužem, který zplodil její dítě.

Sebastian na ni vždycky myslel jen jako na rodinnou kamarádku. Nikdy se na ni nepodíval podruhé. V koutku duše vždycky věřila, že ji nepokládá za dost dobrou. Byl mezi nimi hodně velký třídní rozdíl. A i když to Wingateovi nikdy nedávali najevo, Gracie to tak cítila. Nebyla dost dobrá pro syna Wingateových a nikdy si ani nepomyslela, že by se její fantazie o Sebastianovi mohly vyplnit.

Ozvalo se zaklepání na dveře a Gracie sebou trhla. Dneska byla hrozně nervózní. Popadla kreditku a došla ke dveřím s chutí na jídlo pod bodem mrazu. Pomyslela ale na zdraví svého dítěte a otevřela dveře.

„Dodávka pizzy.“

Stál tam Sebastian a držel hranatou krabici.

Zmateně se rozhlédla a uviděla odjíždět poslíčka v malém rozvážkovém autě.

„Kreditku můžeš uložit, zaplatil jsem mu.“

„Já… to nechápu. Proč jsi tady?“

„Kvůli pizze?“

Jen němě zavrtěla hlavou.

„Dobrá. Myslím, že víš proč. Musíme si promluvit.“

„Objevit se bez ohlášení není zdvořilé.“

„Lhát taky ne,“ opáčil stroze. „Pustíš mě dál?“

Zaváhala, ale neměla na vybranou. „Asi budu muset. Máš mou večeři.“ Ne že bych teď dokázala pozřít jediný kousek, pomyslela si, ustoupila a pustila ho do haly malého, vkusně zařízeného nájemního domku.

Na zlomek vteřiny se na sebe dívali, a pak se Gracie natáhla pro krabici s pizzou, ale Sebastian ji nepustil.

„Já ji vezmu,“ řekl. „Kde máš kuchyni?“

Pokrčila rameny, pustila pizzu a vedla ho do kuchyně. Lesk bílých skříněk a kovových doplňků kontrastoval s její pochmurnou náladou. Na tuhle nečekanou návštěvu vůbec nebyla připravená. Sama ještě zpracovávala zjištění, kdo je otcem jejího dítěte, a nedostala se v myšlenkách dost daleko do budoucnosti, aby přišla na to, co řekne Sebastianovi, kdyby ji někdy konfrontoval.

Jenže teď byl tady, propaloval ji očima a rty, jindy jako stvořené k líbání, měl sevřené do úzké čárky. Položil pizzu na stůl a založil si ruce v bok, jako by byl vládce místního království nebo něco takového. Vládce oblečený v černých kalhotách a bílé košili s rukávy vyhrnutými k lokti, která se mu napínala přes široký hrudník tak, že by každé ženě dokázal vzít dech.

„Jsi to ty, viď? Ta žena z maškarního plesu.“

„Ano, na tom plese jsem byla.“ Odvrátila se od něj a otevřela krabici s pizzou. Vůně paprik, oliv a rajčat jí obrátila žaludek, a tak radši víko znovu přiklopila.

„Přestaň přede mnou uhýbat, Gracie. Podívej se na mě.“

Neměla ráda, když jí někdo rozkazoval. A stejně tak se jí nelíbilo, že se ji snaží zahnat do kouta, zvlášť když to ještě sama v sobě neměla vyřešené. Když se neobrátila, udělal pár kroků a postavil se před ni. Tyčil se v její kuchyni, v jejím osobním prostoru, jen několik centimetrů daleko a probodával ji očima, které důrazně žádaly odpověď. Rty měl stále sevřené do přísné linky. Bylo těžké si představit, že jsou to stejná ústa, která ji líbala před několika měsíci. A bylo těžké uvěřit, že mu tu noc dala tolik, a on tu teď stál a vyslýchal ji.

„Už jsem ti řekla, že jsem na tom plese byla.“

„A to je důvod, proč jsi dneska byla jako na jehlách?“

„Právě jsem utratila celé jmění za tvůj dům. Takže ano, byla jsem nesvá.“

„Zatraceně, Gracie. Odpověz na mou otázku.“ Položil jí prsty na tvář a ten něžný dotyk jako by rozpustil všechnu její obranu. „Byla jsi to ty, že ano?“

Ztěžka polkla a přikývla.

Vydechl, ustoupil a jeho pohled se změnil. Jako by si v duchu přehrával tu noc a vzpomínal na všechny ty sexy, erotické věci, co spolu dělali. Vypadal upřímně šokovaný, jako by nemohl uvěřit, že to byla právě ona, kdo v něm takový pocit vyvolal. Její hrdost tu urážku dokázala sotva snést.

„Kdy jsi to zjistila?“ zeptal se odměřeně.

„Záleží na tom?“

„Kdy?“

„Na večírku. Viděla jsem… jizvu na tvých zádech, když jsi vylézal z bazénu. Pamatovala jsem si ji.“

Tu noc v jejich tajné alkovně nebylo světlo, jen horko, vášeň a zostřené smysly. Pamatovala si, jak po té jizvě přejížděla prsty a přemýšlela, odkud ji asi má.

Sebastian na vteřinku uhnul očima, jako by lovil z paměti okamžik, kdy s bratrem Suttonem slavili otevření nového hotelu. V jednu chvíli stál na okraji bazénu a v další ho hodili dovnitř. Všechno to byla zábava a legrace, dokud ho Gracie neviděla svléknout mokrou košili. A když byl do pasu nahý, všimla si jeho jizvy.

Sebastian se otočil a zadíval se jí do očí.

„Já na tu noc nemůžu zapomenout, Gracie.“

Ani já ne, pomyslela si. Byla to noc, kdy jsme spolu měli neuvěřitelný sex. Noc, kdy jsem počala své dítě.

„Na to, jak tě hodili do bazénu?“

„O téhle noci nemluvím a ty to víš. Mluvím o maškarním plese.“

„Aha.“ Hrát hloupou nebyla její nejsilnější stránka.

„To dítě, co čekáš… je moje?“

Položila si ruku na břicho. Bylo její. Jenom její. Nechtěla muže, který by nechtěl ji, a Sebastian jí to jasně dokazoval během všech těch let. Nikdy předtím se na ni ani nepodíval, nikdy s ní neflirtoval a neměl o ni sebemenší zájem. Proto teď pro ni bylo tak matoucí pomyšlení, že to byl právě on, s kým se vášnivě milovala.

„To dítě je moje. Nic od tebe nechceme.“

„Cože?“

„Sebastiane, tu noc jsme byli dva cizinci, co se setkali. Nebylo to plánované. A tak nám nic nedlužíš.“

„Ne, poslouchej mě, Gracie. Možná ta noc byla chyba, ale já od svých chyb ani povinností neutíkám. A nemáš právo…“

„To… dítě… není… žádná… chyba.“ Cítila, jak jí po krku stoupá do tváří horko. „Je chtěné. Chci ho.“

„Neřekl jsem, že to dítě byla chyba, Gracie. Jen že bys o tom měla přemýšlet víc racionálně.“

„Myslíš, že nejsem racionální? Jsem velmi racionální. Chci to, co je nejlepší pro moje dítě.“

„Naše dítě.“

Gracie se zhluboka nadechla. Bylo jí na omdlení. Nejspíš proto, že celý den nejedla. Nejvíc ze všeho teď potřebovala dostat Sebastiana ven ze dveří.

„Nemůžeme se posadit a probrat to?“ zeptal se.

„Ne. Jsem unavená. Myslím, že bys měl jít.“

„Gracie?“

„Sebastiane, prostě běž pryč. Potřebuju si odpočinout.“ Sázela na své těhotenství, že ji poslechne, ale nelhala mu. Tenhle den jí dal opravdu hodně zabrat.

„Ještě jsme neskončili. Zatraceně, ještě jsme ani nezačali. Zavolám ti zítra.“

Kývla, zamířila k hlavním dveřím a Sebastian ji neochotně následoval. Ale potřebovala ho dostat pryč z domu.

Potřebovala mít klid.

Ve dveřích se k ní ještě otočil a ve tváři se mu mísila panika s lítostí. Urazil ji, prohlásil, že není racionální a dítě, které nosí, označil za chybu.

„Gracie, já… zavolám ti,“ zopakoval.

„Fajn.“ Nebylo to fajn, ale hlavně teď chtěla, aby odešel.

„Zkus se trochu vyspat.“ Podíval se na ni pohledem, který jí rozechvěl všechny nervy v těle. A byl pryč.

DRUHÁ KAPITOLA

Gracie strávila dopoledne v pyžamu a hledala na internetu dětský nábytek. Upíjet kávu bez kofeinu a jíst borůvkový bochánek byl dobrý způsob, jak se odpoutat od včerejší konfrontace se Sebastianem. Čekala, že jí hned ráno zavolá, ale už bylo jedenáct a telefon ani jednou nezazvonil.

Proklikávala se jednou stránkou za druhou, prohlížela kolébky a šatníky, vysoké židličky a kočárky, a všechno ostatní, co bude potřebovat pro miminko. Bylo to zahlcující. Vždycky chtěla dítě, ale teď, když viděla, co všechno bude muset rozhodnout, začínala chápat, kolik úkolů na ni čeká. Budu si muset najít nějaké lekce rodičovství a taky předporodní přípravu, pomyslela si a žaludek se jí sevřel vzrušením a taky trochou stresu.

I když Sebastian Wingate hrál roli v jejích dětských fantaziích, byly to jen sny bláhové holky. Gracie chtěla mít stejnou, bezpodmínečnou lásku, jakou k sobě cítili její rodiče. A bylo jasné, že Sebastian k ní nic necítí.

Pravdou bylo, že ho vlastně vůbec neznala. Byl tím mužem z jejích dětských snů, anebo záhadný muž, kvůli kterému se jí podlomila kolena, a s nímž se milovala na maškarním plese?

Mockrát přemýšlela o té úžasné noci se Sebastianem a o tom, jak se proměnila v jeho náručí. Milovat se s cizím mužem, to se jí vůbec nepodobalo. Ale přitažlivost mezi nimi byla silná. Nepopiratelná. Nekontrolovatelná. Věnoval jí nezapomenutelnou noc dech beroucí vášně.

A dítě.

Musela přemýšlet o tom, co to všechno znamenalo.

Pořád ještě byla ponořená v myšlenkách, když jí zazvonil mobilní telefon. Sevřel se jí žaludek. Tohle byl telefonát, o kterém doufala, že k němu nedojde. Ale když se odvážila podívat na obrazovku, objevila se tam Laurenina tvář. Pomalu vydechla a ramena jí klesla úlevou.

Lauren Robertsová byla její přítelkyně a nyní byly také obchodními partnerkami. Už za týden je čekalo slavnostní otevření The Eatery. Restaurace už byla skoro připravená, zaměstnanci najatí. Lauren byla úžasná šéfkuchařka, která začínala s jedním vozem pojízdného občerstvení. Její podnik na kolečkách se postupně rozrůstal, přibývaly další a nyní svou flotilu jídelních vozů prodávala, aby se usadila na jednom místě a s jedním mužem.

Vážení čtenáři, právě jste dočetli ukázku z knihy Vůně ženy.
Pokud se Vám ukázka líbila, na našem webu si můžete zakoupit celou knihu.