Marcella Bellová

Poušť jeho srdce

Překlad

Zuzana Rattusová

Milá čtenářko,

už několikrát jsem se zmínil, že mám rád příběhy „na pokračování“. A zvláštní postavení mezi řadami podobného typu mají takové, kdy každý „díl“ napsala jiná autorka. Jak se asi mezi sebou domlouvají? A zrovna tento měsíc máme příležitost si jednu takovou knihu přečíst.

Možná si vzpomenete na březen a na povídku Caitlin Crewsové Princova ostudná aféra. Hlavním hrdinou byl Řek Zeus, který si svého času se třemi svými kamarády z různých zemí slíbil, že se nikdy ani jeden z nich neožení z lásky… protože zkrátka na lásku žádný z nich nevěří (jako zkušená čtenářka víte, jak takové nesmyslné závazky končí, že?). Tento měsíc se dozvíte více o Zeusově příteli, blízkovýchodním princi Jagovi, jemuž se osudem v příběhu nazvaném Poušť jeho srdce stane krásná americká automechanička. Autorkou příběhu je Marcella Bellová a je to vůbec první kniha, kterou si od ní v češtině můžete přečíst.

V listopadu bude v knize od Vám dobře známé Maisey Yatesové pojmenované Začalo to pomstou hlavním hrdinou Vincenzo, italský kumpán naší povedené čtveřice, a v prosinci bude vše dovršeno knihou Jackie Ashendenové o dalším princi, Rafaelovi, v příběhu, který na své české jméno teprve čeká.

Snad Vás setkání s pošetilými muži a jejich osudovými láskami potěší!

S láskou

Váš Harlequin

Název originálu:

His Bride with Two Royal Secrets

První vydání:

Mills & Boon, an imprint of HarperCollinsPublishers, 2022

Překlad:

Zuzana Rattusová

Odpovědný redaktor:

Jiří Chodil

© 2022 by Marcella Bell

© For the Czech Republic edition by HarperCollins Polska sp. z o.o., Warszawa 2023

Tato kniha je vydána na základě licence Harlequin Books S.A.

Všechna práva vyhrazena, včetně práva na reprodukci části díla v jakékoliv podobě.

Všechny postavy v této knize jsou fiktivní. Jakákoliv podobnost se skutečnými osobami, žijícími či zesnulými, je čistě náhodná.

Harlequin a Harlequin Sladký život jsou ochranné známky, jejichž vlastníkem je Harlequin Enterprises Limited a které byly použity na základě jeho licence.

HarperCollins Polska je ochranná známka, jejímž vlastníkem je HarperCollins Publishers, LLC. Název ani známku není možno použít bez souhlasu vlastníka.

Ilustrace na obálce byla použita po dohodě s Harlequin Books S.A. Všechna práva vyhrazena.

HarperCollins Polska sp. z o.o.

ul. Domaniewska 34A, 02-672 Warszawa

ISBN: 978-83-276-9270-2 (EPUB)

ISBN: 978-83-276-9271-9 (MOBI)

ISBN: 978-83-276-9272-6 (PDF)

Elektronické formáty:
Katarzyna Rek

PRVNÍ KAPITOLA

Jag do světlé ohromné garáže vešel právě včas, aby spatřil tmavovlasou ženu ve strašné citronově zelené kombinéze, jak se natahuje, aby jemně polaskala jeho nesmírně cenné klasické Ferrari GTO.

Ferrari se pod zářícím reflektorem skvělo v ledovcově modré dokonalosti na kulaté bílé podestě.

Ruka ženy byla jemná a loudavá, jako milencova dlaň na boku své zbožňované.

Tělem Jaga při tom pohledu projelo cosi neznámého a mocného. Zůstal ovšem na místě.

Na tlaku jejího doteku nezáleželo. Jemný či silný, neměla svolení sahat na jeho vůz.

„Mmm…,“ zapředla, aniž si uvědomovala Jagovu přítomnost a její hlas vykazoval stejnou smyslnost, jakou věnovala jeho vozu.

„Prakticky dokonalé,“ pokračovala hlubokým hrdelním hlasem. „V každém směru. Je to urážka, že tě nemám jen pro sebe. Pouze já vím, jak se starat o něco tak cenného a vzácného.“

Mluvila trochu bez dechu, každá slabika těžká a smyslná, jako by ona a auto obývali vlastní soukromý svět.

Jag polkl a zaťal pěst u boku, aby ruku bezděčně nezdvihl. Věděl, že jemu takovou pozornost nenabídne. Ale možná v zastoupení…

Vytřásl pobuřující myšlenku z hlavy. Pomalu zamrkal a vědomě ruku u těla povolil.

Bylo zvláštní, že se tady na nejzápadnější výspě Spojených států vůbec nacházel. Jako korunní princ nezávislého emirátu Haját se měl naopak účastnit množství jiných akcí.

Přijel právě včas, aby zjistil, že cizí žena osahává jeho vzácný klenot. Taková nehoráznost!

Stejně urážlivá byla skutečnost, že auto šlo v Jagově světě využít k manipulaci. A ačkoli NECTAR ho přímo neovládal, mohl světu takovou skutečnost odhalit.

To byl přirozeně bod, který Jaga urážel nejvíc.

Manipulaci srdečními záležitostmi nesnášel nade vše. Omezování lásky a rozdělení.

Sám se už ale dávno z takové slabosti vyléčil.

Byl ovšem naprosto neoblomný a vycestoval sem i přes přání poradce, jen kvůli potěšení vyzvednout osobně vlastní majetek. Učinil tak navíc i na žádost člověka, kterého nikdy nikdo nepotkal a nikdo jej nedokázal popsat.

Teď tedy Jag znal jeho sídlo. Dobrá, Jag a jeho bezpečnostní tým. Pochopitelně se nevydal do amerického hluchého místa bez zajištění a záchranného plánu. Na to byl příliš důležitý. Takové jednání by bylo nezodpovědné.

Kráska, která se před ním skvěla, za to ale stála.

V duchu trval na tom, že mu jde o krásku na čtyřech kolech.

Vnímal ovšem, že ačkoli k němu žena zůstala zády, je i ona krásná. Ocenil svůdný pohled na její plné zaoblené pozadí a tvarovaná stehna a kotníky.

Neměl ale na ženu čas. Byl tady kvůli autu.

Jag se choval bezstarostně a jednal lehce ve společnosti několika lidí, které měl na tomhle světě rád. Stal se i mistrným svůdcem, když potřeboval upustit trochu páry. Pak ale zanechal osobnost playboye pevně za sebou.

Vstoupil do úlohy korunního prince a oficiálně zahájil plán zničit otce. Jeho lid chtěl, aby byl jejich princ užitečný a rodinný typ. Měl by lidem dát, co chtějí a jak nejlépe to dokáže, jelikož dobrý vůdce staví potřeby lidí nad své vlastní. A také proto, že potřeboval být oblíbený, pokud hodlá otce svrhnout bez krveprolití.

A tak Jag nikoli poprvé odtrhl vědomě pozornost od křivkami obdařeného stvoření před sebou a obrátil ji k andělovi na čtyřech kolech. Dlouze se při tom nadechl a vydechl.

Auto bylo jako nové. Patrně špička z nejúžasnějších věcí, na které kdy pohlédl.

Měl by mít dost času na obdiv po návratu do Hajátu, ale neměl v rozvrhu příliš prostoru na poklidné výměny se samotářskými automobilovými génii. Plánoval největší mezinárodní událost, jakou kdy Haját viděl a start konečné fáze plánu vypudit otce z trůnu. Jednoduše bylo příliš mnoho v sázce.

NECTAR prý nikdy osobně nehovoří s jediným klientem… dokud Jag nebyl požádán o setkání tváří v tvář. A Jagův úspěch zase závisel na tomhle mimořádném kousku. A tak se dostavil a čekal na NECTAR, zatímco se neznámá žena dotýkala jeho pokladu.

Po pravdě měl větší starosti než obavy ze šmouh a otisků prstů, ale tikaly pomyslné hodiny.

Odkašlal si, překvapený vrstvou, která se mu v krku usadila, zatímco pozoroval mechaničku. Pokusil se vydat tichý a více méně klidný zvuk, nikoli hrozivé varování.

„Opatrně, vy tam…“

Jenomže jeho hlas byl silnější, když opouštěl hrdlo. A nesl víc původního protestu a opovržení, než měl v plánu.

„Váš zaměstnavatel by jistě neocenil, jestli umažete lak.“

Žena se ale nepolekala. Nestáhla ruku jako zloděj, chycený při činu. Jen dočista znehybněla a dlaň nechala pevně na boku jeho auta.

Když se k němu otočila tváří, musel přiznat, že pro něj představuje nebezpečí toho nejstaršího a nejsilnějšího typu. Byla úchvatná.

Měla tmavé, lesklé a husté vlasy. Zářivou a jasnou pokožku okrového tónu, která svítila, sametovou, hladkou a vřelou.

Tmavě růžové rty ladily se zbytkem její plné a výrazné krásy. Měla pěkně tvarovaný rozkošný nos a velké hnědé oči.

Kdyby nebyla oblečená v kombinéze mechanika, vypadala by jako pohádková princezna.

Střetli se očima.

Svraštila rovné obočí a stáhla tmavé plné rty do čárky.

Ze světla, hořícího v jejích tmavohnědých očích, bylo jasné, že má odvahu.

Ona se mazlila s jeho autem.

„Princ Džáhangír, předpokládám,“ prohlásila, jako kdyby jeho majetek nebyl předmětem konverzace a jeho titul jen zbytečné označení.

Nic v její řeči se neblížilo omluvě ani vysvětlení. Vlastně v jejím hlase nezněla ani špetka lítosti.

Pokud něco, tak se zdála zklamaná jeho chováním. A nejen to. Její hlas vyjasnil, že navíc zklamala sama sebe, jelikož od něj čekala víc.

Už dlouho na něj nikdo nepoužil takový tón, takže princi chvíli trvalo jej pochopit. Takhle na něho mluvila jen jeho matka…

Kde se vzala taková myšlenka?

Zatřásl hlavou a odstrčil vzpomínku, než by s ní zůstal.

„Vlastně tu jsem pro své auto na žádost NECTAR,“ odpověděl.

Žena se zasmála, což zlomilo výraz popuzení v její tváři. Zdvihla rty a úchvatné oči. Jako by sama vyzařovala světlo, ačkoli Jag věděl, že to není možné. Muselo to být tím, že stála pod reflektory osvětlujícími auto.

Jag jen hleděl, neschopný se vyrovnat se silou jejího úsměvu. Byl i trochu zaskočený celou situací.

Pokud se nepletl, tak se smála jemu.

Když její smích utichl, promluvila, aniž se přestala usmívat.

„Já jsem NECTAR. Lidé mi ale obvykle říkají Rito.“

Jag se musel ujistit.

„Vy jste NECTAR?“

Žena se s ním střetla pohledem, což už od většiny lidí dlouho nečekal. Pak promluvila.

„To vážně doufám. Jinak jste právě zaplatil za tohle auto spoustu peněz špatné osobě. Ani nemluvě, že byste svěřil špatné osobě vůz, který má cenu jeho váhy ve zlatě.“

Jag zamrkal. Pak přikývl, jako by takové informace očekával, ačkoli to tak vůbec nebylo.

NECTAR je žena.

NECTAR je nádherná žena.

Možná ta nejkrásnější, jakou kdy potkal.

A hovoří káravým tónem.

Teď si uvědomil fakt, který by to měl ozřejmit. Byla jediná osoba v areálu mimo řidiče, který ho vyzvedl na letišti. A měla ruce na jeho autě, kterého by se bála dotknout většina králů a královen.

Stejně vnímal i skutečnost, že ji ani v nejmenším nezastrašil. A proč by se měla bát? Mohl být korunní princ, jenže to byla většina jejích klientů.

A nedokázala snad, že skočil na její povel?

Jag promluvil.

„Předpokládám, že je to mé auto?“

Rita si navlhčila rty, takže zůstaly lesklé a kypré, než trochu bez dechu promluvila.

„Je to jediné Ferrari GTO 1962, které kdy bylo v mé garáži.“

Někteří lidé tvrdili, že jde o nejvzácnější auto na světě.

A puristé by odsoudili, že ho zničil, když si objednal přestavbu. Dva z nich ovšem věděli, že její práce udělala z jednorožce legendu.

„Je milé, že oceňujete jeho výjimečnost,“ řekl Jag, neschopný zarazit stopu humoru vnikající do hlasu.

Odkašlal si, než pokračoval a srovnal už tak vzpřímený trup.

„Předpokládám ovšem, že je zde cosi většího než tohle, když jste mne sem povolala,“ dodal. „Jinak se obávám, že ho ihned potřebuju vzít domů.“

K jeho naprostému šoku zvedla dlaně s pevným odmítnutím.

„Ne.“

„Prosím?“ otázal se Jag, očividně překvapený. Právě projevila výjimečnou troufalost.

„Moment…“

„Nemůžu,“ prohlásil.

Byla to vážně hanba, jenomže království mají přednost před okouzlujícími ženami. Musí, když běžné životy lidí závisí na chování několika osob.

„Je mi ctí vlastnit jedno z nejcennějších aut světa, ještě úžasnější, když je současně prací tak proslulého inženýra. Nemohu ovšem zůstat ani nabídnout víc než mé uznání, pochvaly a značný obnos, které jsem vám za tu poctu zaplatil.“

Dalším prohlášením ho ovšem vyvedla z omylu ve zmínce, že chce víc peněz.

„Vezměte mne s sebou,“ vyhrkla spěšně. „Slyšela jsem o výstavě. Vím, co máte v plánu. A potřebujete mne, aby k tomu došlo. Pokud chcete uspět, musí být auto neustále dokonalé. To nikdo jiný než já nedokáže.“

Jag ztuhl. Ona netušila, čeho chce výstavou dosáhnout. Nejspíš četla oficiální marketingové materiály ohledně expozice a myšlenka patřila pouze autům.

„A co z toho budete mít?“ zeptal se potichu.

„Měla bych tam být. Je to nejlepší místo, kde můžu předvést svou práci, svůj talent. Místo k navázání vztahů, které potřebuju k dosažení dlouhodobých cílů. Budou tam nejdůležitější lidé od elektrických aut. I proto bych tam měla být. Spojení, která mohu navázat… ani se ke mně nemusíte hlásit. Jenom potřebuju do prostoru, kde se bude akce konat,“ žádala ho naléhavě.

Dávalo to smysl.

Byla pochopitelné, že se chce stát součástí akce coby přední inženýr na světě v otázce elektrických vozů. Jenomže jeho výstava se netýkala pouze elektrické budoucnosti.

Netušila, jaké nebezpečí a intriky vřou pod povrchem.

Jen jeho nejbližší přátelé, které mohl spočítat na jedné ruce, věděli o jeho plánech. Neexistoval představitelný důvod, proč by přidal do téhle směsi dozor nad cizí přitažlivou ženou.

Kromě skutečnosti, že ohledně auta má pravdu.

A že je svůdná, neznámá a nádherná.

Nejdůležitější ale bylo auto. Mělo by být v každém okamžiku výstavy dokonalé, nejen kvůli jízdě, ale stejně tak pro bezpočet předvádění, tiskových konferencí a ukázek.

Stará auta, stejně jako přestavěné vozy, vyžadují dokonalý servis i za nejlepších podmínek. A týden dlouhé předvádění síly, dojezdu a výkonnosti elektrických vozů nepředstavuje právě nejlepší podmínky pro auto, zrozené ve stejném roce jako jeho matka, pokoj její duši, jakkoli je skvělé.

NECTAR zaručoval doživotní servis pro jeho, nebo spíš její, auta. Jenže takový servis žádá mezinárodní dopravu tam a zpět a má nesnesitelnou čekací dobou.

Její nabídka dávala dokonalý smysl. I tak ale Jag odmítl.

„Rozhodně ne.“

Dlužil jí to, aby ji chránil, i když proti její vlastní vůli. A vážně, co si myslí?

Neví nic o Hajátu, nemluví zdejším jazykem. A hlavně netuší, oč žádá. Copak nemá žádný pud sebezáchovy?

Možná ne. Nejspíš jako většina Američanů věřila tomu, že svět je sídlem svobody, volnosti a místem, v němž se dá snít a plnit si své sny.

V Hajátu by byla jenom další duší, za kterou by nesl odpovědnost, aby zůstala v bezpečí a šťastná, zatímco by inscenoval puč.

Jenže kčertu… ohledně auta měla pravdu.

Střetl se očima s jejím zoufalým zrakem a zarazil se.

Na chvíli se její pohled zastřel a ona se zhluboka nadechla. Pak ji ovládlo odhodlání a s výdechem promluvila.

„Nechám vás vybrat auto z mé soukromé sbírky, když mne necháte jet.“

Jag zamrkal.

Byla nádherná, bezelstná a záhadná. Jenže on jednoduše neměl čas se o ni starat, zatímco se bude zabývat otcem.

To ale bylo před tím, než mu nabídla vůz ze svého soukromého parku, připomenul mu potutelný vnitřní hlas.

A pak tu byla její zmínka ohledně údržby. A jelikož je jedním z předních světových odborníků na elektrické vozy, může ji zapracovat do programu i později v průběhu hry…

V mysli se mu začal formovat nápad.

Jeho poradci mu od návratu do Hajátu opakovaně říkali, že by jeho oblíbenost zvedlo manželství. Tomuhle kroku ovšem odolával. Vyhýbal se veřejnému romantickému vztahu, protože nechtěl riskovat sňatek.

Svazek z rozumu s logickou vrstevnicí, ženou vysokého postavení, zámožnou a s konexemi, představoval pro jeho plány velké riziko. Žena, která by vešla do takového partnerství s otevřenýma očima, by bezpochyby musela být naprostý cynik. Prostě nebyl dobrý nápad mít u sebe někoho takového, když člověk plánuje převrat.

A tak se stranil dvoření, na které neměl ani čas ani dostatek pokrytectví. Neměl by se ženám představovat jako skutečný partner, když věděl, že někým takovým nikdy nebude.

Už dávno zjistil, že láska, náklonnost a blízkost jsou přítěží, když má člověk takového otce. Nebylo by správné uchvátit srdce, o které nehodlá pečovat a udržet si je.

A pochopitelně tady byla ta přísaha. On a tři muži, které považoval za přátele, se k něčemu zavázali jako mladí spolužáci z ciziny v anglické internátní škole.

Jag a jeho přátelé učinili maximum, aby osudu vzdorovali na každém kroku. Dokonce si udělali plány do budoucna. Slíbili jeden druhému, že až přijde čas, najdou si tu nejméně vhodnou nevěstu.

Vin, Rafael i Zeus přesáhli hranice přísahy, protože se do svých nevhodných nevěst skutečně zamilovali, ale každý z nich dodržel podmínku, že sňatkem neublíží svému lidu.

Jag nemohl udělat méně, zvlášť když na dveře sama klepala dokonalá a nádherná příležitost.

Mnul si vousy mezi palcem a ukazováčkem a přemítal o Ritě, jinak známé jako NECTAR.

Byla stejně tak proslulá jako záhadná. Měla oko pro design a detail, mysl pro strojírenství a složité systémy. V požadavcích na mocného muže, kterého sotva znala, se ukázala zároveň nebezpečně upřímná a dost bezelstná.

Byla zámožná, pokud se dalo soudit z účtovaných částek a majetku. Byla charismatická a zapálená do aut stejně jako on. Stala se jménem v oboru elektrické přepravy v době, kdy on směroval Haját do pozice světové jedničky v otázce čisté energie.

Její osoba dávala smysl pro absurdní plán, formující se v jeho hlavě.

A její tělo s tváří anděla přímo žadoní o uchvácení, poznamenala jeho vnitřní lehkomyslnost.

Tito myšlenku ovšem nemilosrdně potlačil. Její tělo a tvář byly pro budoucnost jejich vztahu nepodstatné.

Nebyla to ani protřelá dámička z vyšší společnosti, ani žena, kterou by chtěl okouzlovat, aby se do zamilovala. Byla… bezpečná.

Nepotřeboval, aby byla přitažlivá. Potřeboval, aby nezahanbila jeho lid a současně nepředstavovala hrozbu pro jeho plány. Ani riziko emocionální pletky.

Byla to nádherná cizinka s vlastním přínosem. S geniální myslí. Přinejmenším nedostižný mechanik.

Byla dokonalá.

Měla by dostat cokoli chce, aby se účastnila jeho výstavy. On by tím získal na popularitě, bez rizika nebo plýtvání časem.

Když přistoupí na jeho podmínky, dostane, co chce.

On zase získá auto a jako by to zařídil bůh, navíc si vylepší tvář na veřejnosti. Současně naplní podmínky ujednání, které učinil s nejbližšími přáteli, když byli teprve náznakem dnešních mužů.

Jeden koutek úst a pak i druhý mu zdvihl šibalský a rozhodný úšklebek.

„Ani auto ze světově proslulé osobní flotily NECTAR nevyrovná nesnáze, jaké mi tou žádostí vzniknou. Je tady ovšem podmínka, při jejímž splnění bych byl ochotný vás vzít s sebou.“

Polkla, ale neodvrátila pohled. Její hlas byl rozhodný a vážný, když mu přislíbila všechno, aniž věděla, oč jde.

„Cokoli.“

„Vezměte si mne.“

DRUHÁ KAPITOLA

„Pro-prosím?“ zadrhla se Rita.

Dech z ní vyšel, jako kdyby do ní vrazilo beranidlo.

„Proč?“

Nabídla mu vůz a on místo toho žádal její ruku. Jenomže tohle nebylo nějaké tržiště. Nebyli kupec a prodavač, dohadující se o ceně zboží. Tohle byl skutečný život.

Šibalský úsměv prince se rozšířil, i když jeho tón zůstal stejný, jako kdyby se bavili spíš o počasí než o manželství.

„Potřebuju jistý druh ženy, který vy splňujete. A vy chcete jet se mnou do Hajátu. Půjde o obchodní dohodu.“

Obchodní dohodu?

Slova se ztrácela v mysli Rity. Chce manželství pojmout jako obchodní dohodu?

Ritě se zjevila v hlavě jako odpověď dávná slova matky.

Manželství je vždycky úmluva. Je to ujednání, ve kterém dva lidé každý den vstávají a jeden s druhým pracují, aby vytvořili dobrý život. Nezáleží na tom, jak začne. Ta dohoda je stejná. Je dost těžká s láskou i bez lásky. Rozpadne se nebo nikoli se stejnou pravděpodobností.

Rita na tenhle rozhovor nemyslela celé roky. Ani si dosud neuvědomila, že si jej pamatuje. Kdysi existovala vyhlídka na manželství, jenže tentokrát šlo o obchodní ujednání.

A její otec se nakonec mýlil. Někdo žádal o ruku ji.

A ne ledaskdo. Skutečný princ.

Kdyby zároveň nebyl klientem, se kterým se právě setkala a prožila necelou hodinu, šlo by o situaci jako z pohádky.

„O jakém druhu smlouvy se tady bavíme?“ otázala se Rita a cítila, jak se jí ruce i nohy chvějí napětím.

„Čistě obchodní úmluva. Nic fyzického mimo předvádění obrazu šťastného páru na veřejnosti.“

Člověk, který ji právě požádal o ruku, byl bezesporu nejpřitažlivější muž, jakého v životě viděla. Ve středu tváře čněl rovný nos. Měl husté uhlově černé obočí, které se hodilo ke stejné úchvatné hřívě na hlavě. Hezky upravené vousy lemovaly tvář a mohutné čelisti.

V tu chvíli mu oči zářily jako jantar. Jeho výraz ji uchvátil, takže chtěla udržet kontakt. Už jenom v jeho očích bylo tolik energie, aby ji ovládl celou. Nemluvě o tom jak neskutečně vysoké a robustní tělo vyplňovalo dokonalé linie jeho obleku.

Použila někdy před tím výraz „dokonalé“ v souvislosti s mužským oblečením? Nemyslela si to.

Zatímco se pokoušela vrátit vnitřnímu světu zdání pořádku, svíral ji dál pohledem. Jako lovec, který se tiše přesune a udeří.

Neuvěřitelné duhovky, sytě jantarové v tmavohnědém kruhu, pruhovaly drobné pásky stejné tmavé hnědi. Mocný jas, kterým zářily, naznačoval sílu těla, jež bylo víc než pouhé sídlo uvězněné energie, toužící uniknout.

Prakticky ji nyní požádal o ruku.

Ale proč by si ji chtěl vzít? Pokud hledal obchodní dohodu, co to pro ni jako pro ženu znamená? A záleží na odpovědi?

„V čem je ten háček?“ zeptala se Rita.

Polkl a ona si uvědomila, že je lapený v jejím pohledu stejně jako ona.

„Některé ženy by braly jako zádrhel samotnou svatbu s neznámým.“

„Některé ženy by si dvakrát nerozmýšlely sňatek s pohledným a záhadným princem.“

V očích mu plál smích, ale rty se jenom pousmály.

„Nezapomeňte, že neskutečně zámožným.“

Tentokrát Rita polkla, a nejenom proto, že bylo cosi přitažlivého na jeho síle.

Jako NECTAR si vedla dobře. Měla za sebou roky snažení, ale k životu bez omezení přesto daleko. Vlastně si nebyla doopravdy jistá, jestli ví, co to znamená.

„Musí v tom být nějaký háček,“ trvala na svém.

Pokývl s respektem hlavou.

„Ke svatbě s cizincem získáte jako tchána bezcitného tyrana. Jako má žena před ním budete v bezpečí, ale on tam bohužel i tak bude.“

Rita věděla o tyranských a obtížných otcích své.

„A nechcete nic fyzického?“ otázala se.

Princ s kývnutím promluvil.

„Já vlastně cokoliv fyzického odmítám. Fyzický vztah by mohl dobrou dohodu zničit. Mí lidé by mne rádi viděli ženatého, ale já nehledám životního partnera nebo důvěrníka. Vztah s určitou ženou, která má vlastní život, ovšem vidím jako řešení. Bude ovšem funkční pouze pokud se upamatujeme, že mezi námi dvěma jde jen o úmluvu. Sex může tuhle myšlenku komplikovat. K tomu jenom zopakuju, že na naší dohodě není a nikdy nebude nic romantického. Taková dohoda nám může oběma dobře sloužit z mnoha důvodů, ale milostný vztah mezi ně nepatří,“ prohlásil.

Vážení čtenáři, právě jste dočetli ukázku z knihy Poušť jeho srdce.
Pokud se Vám ukázka líbila, na našem webu si můžete zakoupit celou knihu.