Joss Woodová

Štít ze špatné pověsti

Překlad

Julie Flemingová

Milá čtenářko,

možná Vás při čtení mých červnových titulů také napadne, jak jsme všichni náchylní ke škatulkování a předsudkům. Stačí jedna nepříjemná nebo zlá zkušenost a člověk začne soudit podle ní. Děláme to všichni, je to taková zkratka, pomocí níž si myslíme, že se uchráníme od další bolesti. Dáte mi ale asi za pravdu, že nás takové uvažování vede jen k dalším problémům. Své o tom vědí i mé hrdinky. I ony byly v minulosti zrazeny, i ony samy se dopustily chyb, a to vše ovlivňuje i nadále jejich životy a partnerské vztahy.

Jak se tedy dostat z takového labyrintu špatných zkušeností a špatných rozhodnutí? Existuje jen jeden lék, který doopravdy pomáhá, a to je pravda. Teprve když Finley, Adeline i Kinga pravdivě nahlédnou na svou minulost, na události, které pak tolik ovlivňovaly jejich životy, a když dokážou tyto události sdílet s těmi, na kterých jim záleží, pak teprve dojdou uzdravení. A uzdravená osobnost může také beze strachu milovat, a o to přece v životě jde ze všeho nejvíce.

Užijte si krásně četbu.

S láskou

Váš Harlequin

Název originálu:

Secrets of a Bad Reputation

První vydání:

Harlequin Books, 2022

Překlad:

Julie Flemingová

Odpovědný redaktor:

Bohdana Hyťhová

© 2022 by Joss Wood

© For the Czech Republic edition by HarperCollins Polska sp. z o.o., Warszawa 2023

Tato kniha je vydána na základě licence Harlequin Books S.A.

Všechna práva vyhrazena, včetně práva na reprodukci části díla v jakékoliv podobě.

Všechny postavy v této knize jsou fiktivní. Jakákoliv podobnost se skutečnými osobami, žijícími či zesnulými, je čistě náhodná.

Harlequin a Harlequin Desire jsou ochranné známky, jejichž vlastníkem je Harlequin Enterprises Limited a které byly použity na základě jeho licence.

HarperCollins Polska je ochranná známka, jejímž vlastníkem je HarperCollins Publishers, LLC. Název ani známku není možno použít bez souhlasu vlastníka.

Ilustrace na obálce byla použita po dohodě s Harlequin Books S.A. Všechna práva vyhrazena.

HarperCollins Polska sp. z o.o.

ul. Domaniewska 34A, 02-672 Warszawa

ISBN: 978-83-276-9375-4 (EPUB)

ISBN: 978-83-276-9376-1 (MOBI)

ISBN: 978-83-276-9377-8 (PDF)

Elektronické formáty:
Katarzyna Rek

PROLOG

James

Vánoce

James Ryder-White pečlivě složil zlatý papír a položil si ho na kolena. V duchu obracel oči v sloup nad červenou sametovou krabičkou zabalenou v papíru. Další Vánoce, další pár designových manžetových knoflíků od Penelope…

Jeho žena neměla zrovna talent dávat originální dárky. A on ji opět obdaroval černým kašmírovým svetrem a dalším zlatým přívěskem. James věděl, že je z jeho dárků stejně nadšená jako on z těch jejích.

Byli svoji příliš dlouho, vzájemně se znali až moc dobře a už se ani nesnažili to zlepšit.

James se podíval z okna domu, kde prožil dětství. S Pen bydleli v pravém křídle ohromného sídla jeho otce. Povzdechl s pohledem upřeným z okna. Miloval Portland s jeho uměleckou atmosférou, vyhlášenou kuchyní, staletými majáky, historickými budovami a různými obchůdky a butiky.

Tohle skalnaté pobřeží bylo jeho domovem. Nízké mraky zahalovaly úchvatný výhled na Zátoku mrtvého muže. Sídlo jeho otce se nacházelo asi dvacet kilometrů severně od Portlandu, na Bratrancově ostrově.

Na pláži se nacházelo i kamenné molo a kotviště lodí.

James miloval tenhle dům a pozemky. Ale jejich vlastníka? Toho tolik ne.

Opřel se v křesle a na okamžik zavřel oči. Uvažoval, jaký by asi byl jeho život, kdyby si před více než třiceti lety nevzal Pen.

Co kdyby měl odvahu postavit se svému otci a vydat se vlastní cestou? James si přejel rukou přes obličej a pokusil se zaplašit své myšlenky na co kdyby. Callum byl vždy nemilosrdný ke svým konkurentům v byznysu i členům své rodiny. Vzdorovat mu nikdy nepřipadalo v úvahu.

I James měl rád peníze, a tak zůstával dobrým pěšákem. Jeho poslušnost měla za následek nadité kapsy a tučné bankovní účty. Když James vycházel se svým otcem, mohl si dovolit mít dům a luxusní auta a finančně zabezpečit své děti.

Jeho dcery už si hospodaří s penězi, které jim dal. Majetek Kingy i Tinsley zůstal dosud nedotčen.

Blonďatá hnědooká Kinga usedla na opěradlo jeho křesla a přerušila tak tok jeho myšlenek. James jí položil ruku na záda a byl rád za její blízkost. Přestože někdy litoval, teď si uvědomil, že nebýt Pen, neměl by dvě chytré krásné dcery. Neženil se z lásky, ale jeho dvě děvčátka mu to vždy vynahrazovala.

„Tati, tváříš se nějak zachmuřeně. Jsou Vánoce!“

„Jsem v pohodě, myško.“

A opravdu si myslel, že je. Jeho manželství fungovalo, jeho děti byly zdravé a úspěšné. Moc rád by dodal, že jsou i šťastné, ale Kingu trápilo to, co se stalo před deseti lety a Tinsley se dlouhou dobu vyrovnávala se svým rozvodem.

James ucítil, jak se Kinga celá napjala. Vzhlédl a s povzdechem zaznamenal přítomnost svého otce u krbu. Modrýma očima ve vrásčitém obličeji sledoval celou rodinu a netrpělivě čekal, až mu všichni budou věnovat pozornost. Callumovi se blížila osmdesátka, ale byl svěží a zdravý, jak duševně, tak fyzicky.

Callum zachytil Jamesův pohled a naklonil hlavu na stranu. James si odkašlal. Tinsley s Penelope si okamžitě přestaly povídat a zatvářily se obezřetně. James rozuměl tomu rozpoložení. Callum měl totiž ve zvyku u příležitosti rodinných shromáždění přicházet s novými nápady.

Callumovi bylo jedno, že jsou Vánoce. Jeho největšími prioritami byly vždycky jeho obchody a pověst.

„Asi jste si všimli, že jsem vám na tyhle Vánoce nedal žádné dárky,“ prohlásil hlubokým hlasem a chladnýma modrýma očima přejížděl po všech přítomných, aby si zjednal pozornost.

Callum si spojil ruce za zády a zvedl bradu. Ach, Bože, teď přijde lekce. Kolikrát už si to vyslechl? Stokrát? Dvěstěkrát? Víckrát? Nejspíš.

„Jak víte, prvním Ryderem, který přišel do Maine během třetí vlny osídlování, byl William Ryder. Byl jedním z původních vlastníků sídla. Oženil se se zámožnou Lottie Whiteovou a my jsme jejich vzdálenými potomky. Studoval jsem genealogii a chtěl jsem hlouběji pochopit kořeny naší rodiny.“

Tohle. Už zase. Rodokmen se táhl tři sta let do minulosti a jejich nezředěná pokrevní linie naplňovala Calluma hrdostí. Ale co tu ještě bylo k objevování?

„Teď už je možné přesně geograficky zjistit, kde naši předci žili, a já se to chci dozvědět,“ pokračoval Callum. „Nikdo z vás neprojevil zájem o naši rodovou linii, čímž jste mě všichni dost zklamali. Abych ve vás probudil zájem, dám vám k Vánocům testy DNA, abyste lépe pochopili své kořeny.“

James sledoval svého otce, jak z hnědé obálky vytahuje testovací tuby. Vzal si jednu, kterou mu Callum podal.

„Jenom si vytřete štětičkou vnitřní stranu tváře a vložte ji zpátky do tuby. Na štítek pak napište svoje jméno.“ Callum štěkal instrukce a podával tuby Pen, Kinze a Tinsley.

„Zaregistroval jsem nás na WhoAreYou.com.“ Callum otevřel svou tubu a vytáhl z ní dlouhou testovací tyčinku. „Tenhle týden pošlu naše vzorky a zanedlouho budeme mít přehled o svých předcích.“

Poté, co si Callum vytřel ústa, potěšeně dodal: „Technologie je úžasná. WhoAreYou je největší a nejpopulárnější firma poskytující tyto služby. Mám vzdálené bratrance a sestřenice, kteří už se na jejich stránkách zaregistrovali, takže by nám to s nimi mělo vyhodit shodu. Dají mi vědět, když DNA někoho z nás bude odpovídat. Je to vynikající způsob, jak vyplnit některé mezery v našem rodokmenu.“

Jamesovi se zatočila hlava. Zíral na testovací tubu a mysl mu pracovala na plné obrátky. Jak by se z toho mohl vyvléct?

„Není to nic těžkého,“ vyštěkl Callum a pohledem těkal mezi Jamesem a Penelope. „V čem je problém?“

„V ničem, Callume,“ zalhal James. Otec mu nikdy nedovolil oslovovat ho otče nebo dokonce tati.

James pohlédl na svou ženu a v jejích očích zaznamenal úzkost. Zavrtěla se v křesle a zatvářila se nešťastně.

Callum vložil tuby se vzorky zpátky do obálky. „A teď pojďme probrat byznys.“

Krev a byznys, to jediné bylo pro Calluma důležité. „Učinil jsi nějaký pokrok ve vystopování majitele toho podílu, Jamesi?“

James pevně sevřel zuby. Posledních třicet let byl Callum posedlý tím, že neovládá pětadvacetiprocentní podíl v Ryder International. Byl pevně odhodlán koupit ten podíl zpátky. Nejdřív ale musejí zjistit, kdo ten podíl vlastní.

„Pořád na tom pracuju.“

„Tak pracuj víc,“ vyštěkl Callum. „Pojďme si promluvit o oslavě stého výročí založení Ryders International. Charitativní ples odstartuje oslavu trvající po celý rok,“ pokračoval Callum. Na honosný ples budou pozvány dva tisíce velmi bohatých a důležitých lidí včetně princů a politiků. „Děvčata, myslel jsem, že už jste rozhodly o tom, kdo bude hvězdou večera.“

Kinga s Tinsley vedly ohromné PR oddělení a odváděly skvělou práci. Jejich talent Callum ale přehlížel a zřídkakdy ho ocenil.

„Dáma, kterou jsem domluvila, bohužel zrušila všechny akce na půl roku dopředu kvůli zdravotním problémům,“ odpověděla Kinga. „Pořád hledám někoho jiného.“

„Dobrá. Chtěl bych někoho trochu kontroverzního, kdo by přitahoval pozornost a… jak to jen říct? Aby kolem něho byl rozruch.“

James zaznamenal, jak Kinga strnula. „A máš nějaký nápad, kdo by tam mohl vystoupit?“ zeptala se s pozdviženým obočím.

„Griff O’Hare.“

Kinga s Tinsley si vyměnily zděšené pohledy a James jim to nezazlíval. Dokonce i on věděl o zpěvákovi, umělci a herci s hlasem anděla a chováním batolete.

Kinga jen zavřela oči a zavrtěla hlavou. „To mám teda pěkné Vánoce!“

PRVNÍ KAPITOLA

Kinga Ryder-Whiteová seděla v kóji v baru, který byl vlajkovou lodí Ryder International. Bar se nacházel v proslulém hotelu Forrester-Grantham na Manhattanu. Kinga netrpělivě pohlédla na hodinky.

Griff O’Hare měl velké zpoždění, ale to ji vůbec nepřekvapovalo. Rozhodně nebyla z jejich plánované schůzky nervózní.

Co to Calluma napadlo, že na nejdůležitější společenské události desetiletí chce mít někoho s takovou pověstí? Když se její dědeček míchal do PR aktivit, nikdy z toho nevzešlo nic dobrého.

Když si ji včera večer Callum zavolal do své kanceláře, mávl rukou směrem k obrovské obrazovce. Její dědeček sledoval YouTube, což ji samo o sobě překvapilo. Zamračila se ještě víc, když ve videu uviděla Griffa O’Hareu. V klipu měl na sobě roztrhané džíny a červené tričko a seděl na pianu.

Nemohla popřít, že je talentovaný. A sexy.

„Nechci najmout jeho, Callume.“

Callum ji ignoroval, stiskl play a kanceláří se rozezněl hluboký, temný a magický Griffův hlas. Poznala tu skladbu a trochu ji překvapilo, že ten zhýralý rocker dokáže obstojně zazpívat „Nessun Dorma“.

Když video skončilo, Kinga se obrátila ke Callumovi a pokrčila rameny. „Nikdy jsem neřekla, že neumí zpívat. Řekla jsem jen to, že nechci, aby na plese vystupoval zrovna on.“

„O tom rozhoduju já, a ne ty,“ opáčil Callum a hodil dálkový ovladač na svůj stůl.

Ano, samozřejmě. V Callumově světě musel muž schválit každé rozhodnutí ženy. Kinga se ovládla, aby nezakřičela. S Callumem se moc rádi neměli. On nesnášel její proříznutou pusu a nedostatek úcty. Jí se zase nelíbilo, jak se choval k jejímu otci, a že často zavrhoval její a Tinsleyiny nápady.

Milovala svou práci i své spolupracovníky… Ale svého šéfa nemohla vystát.

Callum kývl hlavou směrem k obrazovce. „Tohle video mělo tenhle měsíc přes pětašedesát milionů shlédnutí. Hudební svět spekuluje, kdy se vrátí ke koncertování.“

Zírala na počet shlédnutí a pohledem přejížděla komentáře. Aha, tak teď už to začínalo dávat smysl. Griff O’Hare byl nespolehlivý, ale byl neskutečně talentovaný. Velká rocková hvězda. Celý svět prahl po jeho návratu na pódium.

Callum Ryder-White si chtěl přičíst k dobru, že to on přivedl O’Hareu do záře reflektorů. První vystoupení se odehraje na plese Ryder International. Callum vždycky toužil po něčem novém, nablýskaném, exkluzivním a drahém.

Koneckonců byl patriarchou rodu Ryder-Whiteů a sám sebe považoval za krále Východního pobřeží.

Ne, najmout nespolehlivého O’Hareu by bylo příliš riskantní. Kinga zavrtěla hlavou. „Nelíbí se mi, že by se jeho návrat měl odehrát na mém plese.“

„Na mém plese,“ opravil ji Callum. „Moje společnost, můj ples, moje rozhodnutí. Sejdi se s ním a domluv to. Jinak si můžeš hledat novou práci. A teď už běž.“

Kinga věděla, že by nemělo smysl se dohadovat, a tak odešla. Nicméně uvažovala, jestli to její dědeček myslel vážně. Callum rád hrál manipulativní hry. Ať už se chystal udělat cokoli, Kinga nechtěla riskovat, že by její pečlivě naplánovanou akci pokazil umělec, který by se ani nedostavil.

Po setkání s Callumem si Kinga začala zjišťoval informace a dospěla k závěru, že Griff O’Hare je idiot. I když byl zvolen nejvíc sexy mužem na světě.

A ještě horší bylo, že byl idiot a k tomu ještě grázl. Zamračila se a rozhodla, že mu dá ještě třicet minut, a pak půjde. Neměla čas na nějakou rozmazlenou superstar.

Když už se chystala zvednout k odchodu, vycítila, že se atmosféra v baru náhle změnila. Ozývaly se vzrušené hlasy, a tak předpokládala, že její schůzka v půl páté právě začala. Zvedla hlavu a spatřila Griffa O’Hareu se samolibým úšklebkem. Většina mužů v luxusním baru měla na sobě drahé obleky a boty za tisíce dolarů. Vlasy měli pečlivě učesané a vousy zastřižené. O’Hare ale porušil dress code, když si na sebe vzal roztrhané vybledlé džíny, motorkářské boty a koženou bundu. Pod paží svíral helmu. Hnědé vlasy se zlatavými odlesky měl přerostlé a rozcuchané. Vznášela se kolem něj atmosféra, že je mu všechno jedno.

Kdyby měla být upřímná, musela by uznat, že se jí trochu zhoupl žaludek a naskočila jí husí kůže. Ale to byla jen fyziologická reakce.

Kinga sice neměla partnera, ale chtěla by víc než jen hezkou tvářičku a pevné tělo. Od partnera očekávala jiné a mnohem důležitější vlastnosti. Věrnost, morálku a inteligenci.

Na ničem z toho ale stejně nezáleželo, protože na lásku už nevěřila. Ale i kdyby věřila, už nikdy by neriskovala, že by ztratila milovanou osobu. Věděla, jaké to je.

O’Hare podal svou helmu a bundu uculující se servírce a Kinga si všimla, jak mu tmavomodré tričko obepíná širokou hruď a ramena.

Její ples bude luxusní, honosný a elegantní. Potřebovala umělce, který by reprezentoval tyto kvality. O’Hare se jí tam rozhodně nehodil. Teď musí jen přetrpět tuhle schůzku a přesvědčit Calluma, že tudy cesta nevede.

O’Hare se rozhlédl kolem, všiml si jí a jejich pohledy se střetly. Po těle se jí rozlilo horko. Bradavky se jí vztyčily. S těžkým povzdechem polkla. Rozhodně ji přitahoval. Ale pouze na fyzické úrovni.

Kinga ho sledovala, jak se rozhlíží a čeká, že k němu někdo přistoupí. Rozhodla se, že mu neublíží, když si chvíli počká pro změnu on. Opřela se v koženém křesle a byla zvědavá, co bude O’Hare dělat. Znovu se rozhlédl kolem.

Kinga ho dál sledovala a užívala si to. Když se jejich pohledy znovu setkaly, Kingy se zmocnila znovu ta přitažlivost. Zatraceně, to se vůbec nehodí.

O’Hare pokrčil svými širokými rameny, a aniž by z Kingy spouštěl zrak, vykročil k ní. Sevřel se jí žaludek. Zastavil se u jejího stolu, strčil si ruce do kapes od džínů a Kinga ucítila svěží mužnou vůni, ze které se jí zatočila hlava.

Vzpamatuj se. Je to jen obyčejný muž.

Ale bylo to jako říct, že hurikán Sandy je jen obyčejná bouřka.

„Hmm?“

Kinga zvedla jedno obočí. „Prosím?“

„Máte oči barvy dobré staré whisky.“

„To mám už od narození,“ opáčila a snažila se nezčervenat. Pracovní schůzka, Kingo! Buď profesionální.

Obdařil ji pomalým sexy úsměvem a žaludek se jí zhoupl. „Mám se tu s někým sejít pracovně, ale jestli už jsem ho propásl, můžu vás pozvat na drink?“

Znovu se na ni usmál. Opřela se a zatvářila se nezaujatě. Po pár vteřinách ticha Kinga kývla na protější křeslo a přimhouřila oči. „Ne, O’Hareo, nemůžete mě pozvat na drink. Ale klidně se posaďte. Jsem Kinga Ryder-Whiteová a vy máte neuctivé zpoždění.“

No sakra. Kinga Ryder-Whiteová se tvářila, jako by právě polkla kyselý citron.

Takhle na mě ženy obvykle nereagují, pomyslel si Griff pobaveně. Vzhledem k tomu, že byl už od puberty lamač dívčích srdcí, její odtažité chování mu připadalo osvěžující.

Griff usedl naproti ní a pohledem zkoumal její obličej a elegantní šíji. Nenápadně zhodnotil i zbytek jejího štíhlého těla. Na ženu byla celkem vysoká, něco přes sto sedmdesát centimetrů. On ale měřil sto devadesát pět, takže by ji stejně o dost převyšoval.

Byla oblečená nudným korporátním stylem. Měla na sobě bílou košili, černé kalhoty a špičaté boty na podpatcích. Pokud vůbec měla nějaký make-up, byl minimalistický. Její pleť vypadala bezchybně. Griff chodil se spoustou žen, a tak dobře věděl, jakou dá práci docílit přirozeného vzhledu.

Zadíval se do jejích výjimečných bystrých očí a uvědomil si, že nemá co do činění s mladou naivní ženou. Nebyla jen sexy, ale i chytrá, odhodlaná a velmi, velmi obezřetná.

„Myslel jsem, že mám schůzku s Callumem Ryder-Whitem,“ prohlásil a prohrábl si rukou vlasy.

„Můj dědeček mi dal instrukce, abych se s vámi setkala. Dělám v PR a rozhoduju o oslavách u příležitosti sta let založení Ryderovy společnosti.“

Bože, i jeho hlas zněl sexy, byl trochu drsný a zastřený.

„Rád tě poznávám, kotě.“

To oslovení ji dopálilo a v očích barvy whisky se jí zablesklo. Sledoval ji, jak si prsty prohrábla krátké blond vlasy. Žena musí mít velké sebevědomí, aby nosila vlasy střižené takhle nakrátko. Kinga si to ale mohla dovolit se svými rysy a kočičíma očima.

„Můžeš mě oslovovat Kingo, nebo si můžeme vykat a pak jsem slečna Ryder-Whiteová, ale rozhodně ne kotě.“

Griff se usmál. Chtěl jí trochu počechrat pírka, a tak svá další slova pronesl obzvláště hlubokým tónem.

„Já bych si nestěžoval, kdybys mě oslovovala kotě, ale pokud už musíme být formální, říkej mi Griffe,“ prohlásil.

Co se to tu děje? Proč reaguje takhle?

Setkával se s princeznami, supermodelkami, slavnými herečkami a se spoustou z nich spal. Žádná z nich mu ale nedokázala pomotat hlavu a nesvíral se mu v její přítomnosti žaludek. Tahle žena to ovšem dokázala.

A on nemohl přijít na to proč.

„Dáš si kafe nebo limonádu?“ zeptala se Kinga uhlazeným pracovním tónem.

Griff pohlédl na hodinky a zjistil, že už se blíží pátá hodina. Usoudil, že potřebuje drink. Zadíval se na výstavku lahví za barem. „Whisky, nejradši nějakou starou.“

„Tohle je pracovní schůzka. Kávu, vodu nebo nealko?“ procedila Kinga skrz zuby. Rozčilovat ji mu připadalo zábavné. Líbilo se mu, jak na něj pohlíží z patra a v jejích neobyčejných očích se zračí pohrdání.

Nespouštěl oči z jejího hezkého obličeje a zvedl ruku, aby přivolal číšníka. Jak očekával, číšník ihned přispěchal k jejich stolu. Griff si objednal samotnou a velmi drahou whisky a nabídl Kinze, zda se k němu nechce přidat.

Překvapilo ho, že nakonec přikývla, aniž by mu přestala koukat do očí. Instinktivně pochopil, že se každý z nich bude snažit ovládat situaci a určovat směr konverzace. A tuhle bitvu hodlal vyhrát. Stejně jako ona.

Přestože si vzájemně upřeně hleděli do očí, Kinga se tvářila netečně. Griffa zaujala její schopnost ignorovat jejich vzájemnou přitažlivost. Moc dobře poznal, jak na něj zareagovala. Jenže dělala, jako by se to nestalo. Zajímavé.

Bože, jak je to dlouho, kdy se naposled musel snažit udělat dojem na nějakou ženu? Patnáct let? Dvacet? Možná se nemusel snažit nikdy.

Kinga Ryder-Whiteová byla ta nejzajímavější a dost možná i nejprovokativnější žena, jakou kdy potkal.

Mlčky tam seděli a dívali se na sebe, dokud jim číšník nepřinesl jejich drinky. Whisky ve sklenkách z broušeného skla měla stejný odstín jako její oči. Kinga pozvedla skleničku, napila se a elegantně ji položila zase na stůl.

„Tak jsi připraven probrat byznys?“ ujistila se a prstem začala ťukat do tabletu. „Přišel s tebou tvůj manažer?“ dodala.

„Ne,“ odvětil briskně Griff. Měl problém někomu věřit a po Finnově zradě si dával na čas, aby našel někoho, kdo ho bude vhodně reprezentovat. Ta Ryder-Whiteova šaškárna je nabídka, kterou si Griff dokáže domluvit sám. Vlastně se ještě nerozhodl, jestli vůbec stojí o trvalý comeback.

„Proč sis nenašel jiného manažera, když Finn Barclay zemřel?“ zeptala se Kinga a znovu se napila whisky. Vypadala, že si ten drahý drink opravdu vychutnává.

Griff zaznamenal její zvědavý pohled a rozčileně si povzdechl. Nerad mluvil o Finnovi. Nikdo nevěděl, že Finn zemřel při autonehodě, když pospíchal na ranč za Griffem, který mu chtěl oznámit, že se rozhodl ukončit jejich dlouholetou spolupráci. Finnova zrada ho naučila, že jediný, na koho se může plně spolehnout, je on sám.

Byl naprosto zdrcen tím, jak skončil jeho vztah s Finnem a pochyboval, že by ještě někdy dokázal někomu věřit. Proto přestal randit a proto si dával na čas, než podepíše smlouvu s dalším manažerem.

„Takže?“ pobídla ho Kinga. Tvářila se trochu netrpělivě, když jí tak dlouho neodpovídal.

Nejradši by jí pověděl celou pravdu o Finnovi a Sian a o tom všem, co ho přivedlo až do tohoto bodu. Ta touha svěřit se ho znervózňovala. Nikdy se nikomu nesvěřoval a jen Bůh ví, proč právě teď touží vylít svou duši téhle sexy ženě.

„Do toho ti nic není,“ zavrčel Griff roztrpčeně.

„No, manažeři jsou jakýmisi nárazníky mezi umělci a jejich klienty.“ Kinga ho obdařila úsměvem, který byl napůl sladký a napůl prohnaný. „Je mnohem jednodušší jednat s manažerem než s umělcem.“

„Jsem velký kluk a tohle zvládnu.“ Zazubil se na ni po její kousavé poznámce.

Kinga pokývala hlavou a zpříma se mu zadívala do očí. „Můj dědeček Callum je přesvědčen, že jsi dokonalou volbou na vystoupení na plese Ryder International. Líbí se mu myšlenka, že právě on by tě znovu vytáhl před publikum.“

Uvažoval, jestli by jí neměl říct, že tenhle ples je jen jednou z mnoha akcí, které zvažuje. Nepotřebuje koncertovat.

Jenže zpívání, vystupování a bavení publika byl celý jeho život. Začalo to jeho první rolí v populárním sitcomu, kde hrál se svým dvojčetem, sestrou Sian, když jim bylo sedm. V osmnácti oba dostali role v muzikálu Peter a já. Díky té popularitě se z nich staly mezinárodní celebrity a soundtrack byl nejprodávanějším albem. Čtyřikrát získali platinovou desku.

Během následující dekády běhal Griff od projektu k projektu a užíval si, že mu svět leží u nohou. Potom se jeho svět rozpadl a častým novinovým titulkem bylo: Co se stalo Griffovi? Novináři se snažili zjistit, proč se z tak oddaného a tvrdě pracujícího umělce stalo monstrum prahnoucí po publicitě.

Griff si byl jistý, že zná odpověď na svou otázku, ale stejně ji položil. „Takže si nemyslíš, že jsem na to vhodný? Proč ne?“

„Nezapadáš do celkové představy mého plesu. A nechci, abys zrovna ty vystupoval před spoustou našich přátel, příbuzných, klientů a kolegů, ať už z tuzemska nebo ze zahraničí. Mají určitou představu o zábavě. Ty máš strašnou pověst a už nějakou dobu nevystupuješ.“ No, chtěl vysvětlení, tak mu ho podala.

Kinga neuhnula pohledem a on oceňoval její přímočarost. „Jsem k tobě upřímná, Griffe. Myslím, že najmout tě by byla chyba a mám v úmyslu přesvědčit dědečka, aby si to rozmyslel.“

Callum na něj působil neústupně. Griff tedy pokrčil rameny a věděl, že tohle ledabylé gesto ji rozčílí. Nemohl Kinze zazlívat, že mu nechce dát šanci. Kdyby byl na jejím místě, také by měl námitky vůči najmutí umělce, který dělal z hotelových pokojů kůlničky na dříví, kvůli kterému se zavíraly kluby, z nichž odcházel každou noc s jinou ženou. Byl také pověstný rychlou jízdou v silném Ducati, oblibou drog a tím, že měl tři děti se třemi různými ženami. Všichni tomu věřili, ale pravda byla úplně jiná.

Většina jeho výtržnických kousků byly jen kecy a pečlivě vykonstruovaná manipulace médií. Byla to jednoduchá rovnice: když vyváděl, pozornost médií se upírala na něj a ignorovala Sian, takže jeho sestra ustupovala z výsluní.

Nemohl nikomu vyčítat, že je tisk zkažený. Koneckonců být bouřlivákem bylo součástí jeho image. A protože všechno dělal dobře, jeho očekávání se naplňovala.

Být divoký a neklidný ovšem vyžadovalo překvapivě mnoho času a energie. Už mu bylo špatně z toho, když ho média vykreslovala jako idiota. On takový nebyl a teď už byl připraven na něco nového. Možná že kdyby vystoupil na plese, změnilo by to názor veřejnosti. Vydobyl by si zpět respekt.

„Nebudeš mě přesvědčovat, abych to nedělala?“ vyštěkla Kinga, evidentně netrpělivá z jeho mlčení.

Griff by jí nejraději řekl, že jeho pověst je jen pečlivě naplánovaná show, jenže to bylo tajemství, které si vezme do hrobu. Pouze jeho rodina a dva nejlepší přátelé, Stan a Ava Maxwellovi, věděli, že posledních pár let se jen snažil odvést pozornost médií od svého dvojčete. Kdyby se to všichni dozvěděli, tisk by se snažil odhalit, co se pokouší skrývat. A kdyby se psalo o Sian a jejích problémech, byla by to katastrofa.

Tisk naštěstí zapomněl, že nějaká Sian existuje, za což byl Griff nesmírně vděčný. Konečně nastal ten správný čas vrátit se na pódium.

„Ne.“

„Jsi talentovaný umělec, O’Hareo, a máš hlas anděla.“

K čertu s chválou. „Děkuju.“

„To nejsou moje slova. Někde jsem to četla,“ pověděla mu Kinga s ledabylým pokrčením rameny. „Hudbě nerozumím. Nedokážu udržet tón ani nevypadnout z rytmu.“

Vážení čtenáři, právě jste dočetli ukázku z knihy Štít ze špatné pověsti.
Pokud se Vám ukázka líbila, na našem webu si můžete zakoupit celou knihu.