Katherine Garbera

Jak lapit senátora

Překlad

Jana Vrbacká

Milá čtenářko,

která žena by nechtěla potkat muže, ze kterého bude celá pryč, bude se jí točit hlava, bušit srdce a celé tělo bude mít jako v ohni… Vždyť takových mužů není mnoho. Mé hrdinky: Elise v povídce Když zhasnou světla…, Melody v romanci Jak lapit senátora a Jules v příběhu Co odhalí DNA však také tuší, že takoví přitažliví muži mohou znamenat i nebezpečí. Nebezpečí nejen pro klid duše, ale i pro kariéru a jejich podnikání. Ano s tím vším se budou muset mé hrdinky popasovat, a Vy jistě tušíte, že když už se jednou takový osudový muž objeví, nelze dělat nic jiného, než to všechno risknout…

Užijte si krásně četbu.

S láskou

Váš Harlequin

Název originálu:

Secrets of a Wedding Crasher

První vydání:

Harlequin Books, 2022

Překlad:

Jana Vrbacká

Odpovědný redaktor:

Bohdana Hyťhová

© 2022 by Katherine Garbera

© For the Czech Republic edition by HarperCollins Polska sp. z o.o., Warszawa 2023

Tato kniha je vydána na základě licence Harlequin Books S.A.

Všechna práva vyhrazena, včetně práva na reprodukci části díla v jakékoliv podobě.

Všechny postavy v této knize jsou fiktivní. Jakákoliv podobnost se skutečnými osobami, žijícími či zesnulými, je čistě náhodná.

Harlequin a Harlequin Desire jsou ochranné známky, jejichž vlastníkem je Harlequin Enterprises Limited a které byly použity na základě jeho licence.

HarperCollins Polska je ochranná známka, jejímž vlastníkem je HarperCollins Publishers, LLC. Název ani známku není možno použít bez souhlasu vlastníka.

Ilustrace na obálce byla použita po dohodě s Harlequin Books S.A. Všechna práva vyhrazena.

HarperCollins Polska sp. z o.o.

ul. Domaniewska 34A, 02-672 Warszawa

ISBN: 978-83-276-9553-6 (EPUB)

ISBN: 978-83-276-9554-3 (MOBI)

ISBN: 978-83-276-9555-0 (PDF)

Elektronické formáty:
Katarzyna Rek

PRVNÍ KAPITOLA

„Tak, přistihl jsem vás.“

Melody Connerová povytáhla jedno obočí a zadívala se na vysokého, tmavovlasého pohledného muže, který jí položil ruku na paži a naklonil se k ní, aby jí zakryl výhled na účastníky svatební hostiny Adler Osbornové a Nicka Williamse.

Diskžokej se ze všech sil snažil bavit svatebčany, zatímco čekali na příchod ženicha a nevěsty.

„No, přistihl. A co jsem podle vás udělala?“ zeptala se. Věděla, že lepší je nikdy neprozradit příliš mnoho.

„Vetřela jste se sem bez pozvání,“ odtušil stručně. „Jste z bulváru?“

„Ne.“

„Tak pro jaké noviny děláte?“

„Pro žádné. Nějaká další otázka?“ zeptala se.

Na svatbu se vetřela bez pozvání v naději, že se přesně s tímhle člověkem potká. Dare Bisset. Nejstarší syn Augusta Bisseta a bratranec nevěsty. Byl také senátorem, předsedajícím výboru, jenž pracoval na zákonu o léčivech, díky kterému se léky měly stát pro všechny dostupnějšími.

A to byl důvod, proč se Melody na této exkluzívní svatbě na Nantucketu ocitla. Nedávno začala pracovat pro Johnnyho Rosemonda, prominentního právníka, který obvykle pracoval pro farmaceutickou lobby a v současné době se snažil zablokovat návrh zákona, který prosazoval výbor, kterému Dare Bisset předsedal. Johnny ji pověřil, aby pomohla vést tým stážistů, kteří budou zkoumat a připravovat argumenty proti schválení zákona. Melody napadlo, že by bylo dobré se s předsedou výboru setkat a zjistit, o co Darienu Bissetovi jde.

Trávila dovolenou s rodiči a bratrem – dvojčetem v jejich domě na ostrově Martha’s Vineyard a připadalo jí, jako by to byl osud, že se svatba koná tak blízko. Senátor si jí však všiml hned, jakmile vstoupila do sálu.

„Zajímalo by mě, proč tu jste,“ řekl. „Určitě nejste z médií?“

„Bože, ne.“

Zasmál se. „To je bod pro vaše dobro. Jste fanynka Tobyho Osborna?“

„To vypadám na padesát?“ škádlila ho. Její maminka byla velikou fanynkou Tobyho Osborna. Právě ona ji upozornila na to, že se ta svatba koná tak blízko.

Zavrtěl hlavou. „To rozhodně ne.“

„Takže…?“

„Takže?“

Nebyla si jistá, jestli už ví, kdo s ním bude ve Washingtonu v úterý jednat, nebo jestli to jen tak zkouší. Přišla sem pro informace a nehodlala se vzdát. Bude tuhle hru hrát, dokud na to nepřijde sám.

„Přestaňte si se mnou hrát. Proč jste tady?“ spustil. „Adler a Nick už si za tenhle víkend užili překvapení až až. Konečně se vzali a já nedopustím, aby jim někdo svatbu zkazil.“

Samozřejmě, že viděla zprávy o ženichovi, Nicku Williamsovi. Na svatbě vyšlo nečekaně najevo, že je nemanželským synem Augusta Bisseta. Což byla docela velká ironie, protože Nicka vychovával Augustův nejzarytější obchodní rival. A jako by to nestačilo, ukázalo se, že Dareův bratr Logan je ve skutečnosti Nickovo dvojče. Už jen to stačilo, aby z toho šla celé rodině hlava kolem. Vůbec si nedokázala představit, co to muselo udělat s Adler Osbornovou, společenskou celebritou a hvězdou největší svatební události roku.

„Byla jsem zvědavá. Bydlím v hotelu a můj přítel mě nechal ve štychu a nedorazil, takže jsem tu zůstala sama. Slyšela jsem hudbu, a tak mě napadlo, že se sem vetřu a trošku se pobavím,“ zalhala. „Jen jsem doufala, že si ten pokažený víkend na Nantucketu trochu užiju.“

Zahleděl se na ni a jejich pohledy se setkaly. Melody bylo jasné, že se pokouší zjistit, jestli mu lže. Ale ona měla za sebou členství v univerzitním debatním klubu, a právě dokončila práva, takže blafovat uměla. Sice jí bylo teprve šestadvacet, ale připadala si někdy mnohem starší.

„Nejsem si jistý, zda mi říkáte pravdu,“ zavrtěl hlavou.

„Co můžu udělat, abych vás přesvědčila?“ zeptala se a byla připravená odejít, jakmile vyčerpá všechny možnosti.

„Dáte si se mnou skleničku, než přijde ženich a nevěsta?“ nabídl jí nečekaně.

„Nejsem si úplně jistá, jestli máte čestné úmysly,“ opáčila pohotově.

„Nemám. Pořád si nejsem stoprocentně jistý, jestli se vám dá věřit,“ přiznal s úsměvem, ze kterého jí přeběhl po zádech mráz.

„Takže mě chcete mít pod dohledem?“ zeptala se.

„Přesně. Víte, co se říká: Přátele si má člověk držet blízko u těla, a nepřátele ještě blíž. V životě se mi to už mockrát vyplatilo,“ řekl.

„Máte hodně nepřátel?“ zeptala se.

„Víc, než bych chtěl,“ odpověděl a vedl ji k baru postavenému hned vedle tanečního parketu. „Dáte si speciální svatební koktejl?“

„Co v něm je?“ zajímalo ji a zadívala se za něho na tabuli za barem s podrobným popisem nabízených nápojů.

Koktejl obsahoval pálenku a ostružinovou šťávu. Znělo to zajímavě, ale pálenka jí vždycky stoupla rovnou do hlavy. A protože tu byla kvůli práci, opít se nepovažovala za příliš dobrý plán.

„Raději si dám šampaňské, prosím,“ řekla.

„Dobrá volba. Takže dvakrát,“ řekl Dare barmanovi.

Jakmile měli každý v ruce svou skleničku, Dare zaváhal. „Předpokládám, že nemáte kde sedět.“

„To nemám. Měla jsem v plánu si počkat, až se všichni usadí, jestli někde nezbude volné místo.“

„Pojďte se posadit ke stolu naší rodiny. Budu tak na vás moct líp dohlížet. Bude tam místo. Měl jsem si přivést doprovod, ale na poslední chvíli mi to ta dáma zrušila.“

„Takže jsme na tom vlastně podobně,“ sklouzla zpět do své role.

„Ano, ale Cami není moje přítelkyně. Jen mě doprovází na některé akce, kde je potřeba –“

Odmlčel se a Melody se zasmála. Věděla, že osmatřicetiletý senátor je známý playboy s pověstí muže, který si potrpí na chytré ženy s křivkami na těch správných místech. Jeho průměrný vztah trval tři měsíce, než se se svou partnerkou rozešel. Melody ho měla prostudovaného a snažila se vytvořit pro svůj tým jeho profil, aby věděli, jak nejlépe na něho zapůsobit.

Ale při osobním setkání se zdál dynamičtější, než vypadal podle rešerší z internetu. Věděla, že má tmavé vlasy a modré oči, ale ve skutečnosti měly barvu jako rtuť a přecházely od šedé k modré v závislosti na světle. Z jeho širokého přátelského úsměvu se jí rozbušilo srdce.

Dare Bisset byl mnohem zajímavější, než čekala. A jen díky tomu, že se nerada vzdávala a že chtěla udělat dojem na svého nového šéfa, ji nutilo bránit se přitažlivosti, kterou k němu cítila.

Nehodlala udělat něco, čeho by pak litovala a co by zničilo veškerou její snahu prosadit se v nové práci. Byla mladá a měla před sebou celou kariéru, a on byl jen muž. Přitažlivý, sexy muž, kterého potřebovala poznat, aby věděla, jak na něj, až se vrátí do Washingtonu.

Jen doufala, že to zvládne.

Zvedl k ní skleničku se šampaňským. „Tak, připíjím tedy na nezvané hosty.“

„A na pilnou svatební ochranku,“ dodala.

Zaklonil hlavu a rozesmál se. Zatočila se jí z něho hlava.

„Tak jak se jmenujete?“ zeptal se. Líbila se mu. Byla s ní legrace a nemyslel si, že sem přijela dělat potíže. Ale rozhodně nehodlal nic riskovat. Nepříjemných překvapení bylo za poslední dny až příliš a Dare by byl rád, kdyby si jeho sestřenice mohla užít aspoň svou svatbu v klidu.

„Melody,“ řekla.

„Hezké jméno. Já jsem Dare.“

„Jen Dare?“

„Vždyť dobře víte, kdo jsem,“ zavrtěl hlavou. „A co vy, příjmení nemáte?“

„Nevíte, kdo jsem, že? Říkala jsem si, že mi to dodá nádech tajemna.“

„To dodá,“ souhlasil. Líbilo se mu, že se snaží udržet lehký tón. „Ale na druhou stranu mi to taky připadá trochu podezřelé. Naše rodina už o tomhle víkendu skutečně další problémy nepotřebuje. Takže se ptám znovu: proč jste tu?“

Měl chuť polevit v ostražitosti a trochu si dnešní večer užít. A právě teď jediné, co mu mohlo zhatit plány, byla Melody. To jméno se k ní hodilo. Byla roztomilá, chytrá a sexy.

„Nemám to jak dokázat. Prostě jsem seděla ve svém pokoji, litovala se a štvalo mě, že mám tak špatný úsudek, pokud jde o muže. Slyšela jsem hudbu a napadlo mě… že by bylo fajn prostě jen pít a tančit a na chvíli zapomenout na celý svět.“

Pozorně si ji prohlížel a snažil se číst v její tváři, jestli ji něco neprozradí. Chtěl jí věřit, vypadala upřímně. Ale po těch posledních událostech bylo těžké někomu jen tak uvěřit.

Takže si ji bude držet u těla, aby neublížila jeho rodině. A možná se s ní trochu pobaví. Možná.

„To beru. Prozatím.“

„Ha. Hádám, že ty zvěsti, že jste tvrdý vyjednavač, budou pravdivé,“ poznamenala.

„Díky tomu, jak média občas informují o mé práci, dostávám někdy zabrat.“ Nebyl původně senátorem, který měl dohlížet nad přípravou důležitého zákona o léčivech, ale když byl jeden z členů výboru zapleten do korupčního skandálu, postavil se do jeho čela. Ale to bylo poslední, na co si přál dnešního večera myslet nebo o čem by se chtěl bavit.

„Kde pracujete?“

„Pracuji pro think tank ve Washingtonu,“ odpověděla. „Je to vlastně moje první místo po dokončení právnické fakulty.“

„Vaše první místo? V think tanku? Působivé,“ pokýval hlavou. „Moje první práce byla stáž v Bisset Industries.“

„Je tak těžké s vaším otcem pracovat, jak se povídá?“ Tázavě se na něho zadívala. „Je to pravda, Dare?“

Dare se ohlédl přes rameno na místo, kde stáli jeho rodiče. Jeho otec byl starší prošedivělou verzí jeho samotného. Matka byla nádherná a stárla s neuvěřitelnou grácií, ale vypadala o deset let mladší. Měla dlouhé světlé vlasy, nyní elegantně sepnuté do drdolu. Přestože byla pouze tetou nevěsty, ve skutečnosti byla spíš jako její matka. Adler vychovávala, když její neteř zrovna netrávila čas se svým otcem. Její jediná sestra, která byla matkou Adler, zemřela, když byla její dcera ještě malá.

„Ano, je.“ Dare se otočil a uviděl, že rodiče jdou k nim. „Ale jemu ta pověst rozhodně nevadí.“ Políbil maminku na tvář. „Mami, tati, tohle je Melody. Melody, moji rodiče August a Juliette Bissetovi.“

„Těší mne,“ pozdravila je Melody a natáhla k nim ruku.

Oba rodiče si s ní potřásli a pak se matka zeptala: „Jste kamarádka Nicka nebo Adler?“

Dare se zadíval na Melody, která jako by přemýšlela, co na to říct, a pak jí položil ruku na záda. „Melody je tu se mnou, mami. Je z Washingtonu.“

„Ach, omlouvám se, uniklo mi to. Moc ráda vás poznávám,“ usmála se Juliette a změnila téma. Zajímalo ji, jak se Melody líbil obřad. Dare sledoval, jak si máma užívá roli hostitelky. Vždycky si zakládala na svých organizačních schopnostech a dokázala naprosto dokonale přede všemi předstírat, že je v jejich rodině všechno v naprostém pořádku. Všichni svatebčané teď matku a otce vnímali jako dokonalý pár a nikdo netušil, že právě tento víkend mezi ně lži a tajemství z minulosti před třiceti lety vrazily hluboký klín. Dare teď musel obdivovat matčin neuvěřitelný klid.

„Vidím, že právě dorazil můj bratr. Potřebuju s ním probrat některé změny v představenstvu,“ vmísil se do hovoru August, políbil Juliette na tvář a pak se podíval na Darea. „Promiň, synku. Melody, rád jsem vás poznal.“

Otec odešel a o chvíli později se musela vzdálit i matka, aby něco projednala s cateringem. Dare se otočil zpátky k Melody. Hnědýma očima zvědavě těkala kolem sebe.

Měla dlouhé světlé vlasy, nejspíš trochu odbarvené. Hodily se k její opálené pleti. Její obličej měl srdcovitý tvar a měla svůdné plné rty. Věděl, že by jí raději neměl hledět na ústa, ale bylo těžké od nich odtrhnout pohled. Melody ho přitahovala a cosi v něm toužilo vědět, jaké by to bylo její nádherné rty líbat.

„Páni, vaši rodiče se umí… ovládat,“ nechala se slyšet po krátké pauze.

„Co tím myslíte?“

„Říkala jsem, že jsem četla zprávy o tom, co všechno se ve vaší rodině v poslední době událo. Kdyby byli moji rodiče na jejich místě, dávala by to máma tátovi pořádně sežrat, a kdyby se jí odvážil dotknout nebo ji políbit na tvář, nejspíš by si za to vysloužil pořádný štulec loktem do žeber.“

Dare se rozesmál. „Už chápu, kde se ve vás bere ta přímost.“

„Máte pravdu, jsem úplně stejná jako moje máma. Nesnáším takovéhle podrazy.“

„A jsou i podrazy, které snášíte?“ zeptal se.

„No, někdy se člověk musí chovat určitým způsobem, aby dosáhl, čeho potřebuje. O tom asi víte víc než většina ostatních lidí,“ vysvětlila. „Třeba moje máma nestrpí, abychom se s bráchou snažili předhánět, takže se musíme chovat rafinovaně.“

„Jste hodně soutěživí?“ zeptal se. To, co mu pověděla o svém bratrovi, mu připomnělo jeho vlastní vztah k sourozencům.

„Hodně,“ připustila. „Myslím, že kdyby naše rodina měla nějaké heslo, znělo by: vítěz bere vše a druhé místo získává první poražený.“

„To je drsné.“

„Je to realistické. Je lepší nastavit očekávání hned na začátku, říkával vždycky můj táta. Já ráda vyhrávám a nemíním se za to cítit provinile.“

Zdálo se, že August toho měl s jejím otcem dost společného. To byl taky důvod, proč si Dare raději zvolil politiku, než aby začal se svým otcem pracovat v rodinném podniku. Politika byla pravděpodobně jednodušší volba, protože se nemusel řídit Augustovými pravidly a žít v jeho stínu. To Dare nikdy nechtěl.

„Souhlasím,“ řekl. Diskžokej všechny vyzval, aby si našli svá místa u stolů, a Darea nepřekvapilo, že na kartičce vedle něj je Melodiino jméno. Jeho máma byla v tomhle směru velice důkladná. A dodávalo to legitimitu tomu, že je tu s ním, i když nechápal, proč mu na tom záleží.

„Tak jak jste se s mým bratrem seznámili?“

„Který z Bissetů jsi?“

Muž se zasmál a zavrtěl hlavou. „Zac, kapitán Amerického poháru a vedoucí týmu. Chodím s Iris Collinsovou, Adleřinou družičkou.“

Zac byl pohledný chlapík, ale ne tak hezký jako Dare, pomyslela si. „Abych odpověděla na tvůj dotaz, s tvým bratrem jsme se seznámili tady v hotelu,“ řekla, podívala se na Darea a mrkla na něj. „Jen co mě uviděl, nedokázal mi odolat.“

„To je celý on,“ přikývl a očividně se snažila Darea popíchnout.

Musela uznat, že sedět s Darem u jednoho stolu s jeho rodinou je docela zábava. Takhle se nebavila už hodně dlouho. A jak večer postupoval, začínala se uvolňovat a navzdory svému přesvědčení začínala polevovat v ostražitosti.

„A to jsem ji ani nemusel podplácet, Zacu, jestli tě to třeba zajímá,“ obrátil se Dare na Melody. „Představ si, že tady můj brácha Zac dostal zaplaceno za to, aby…“

„To už se vyřešilo,“ vpadl mu do řeči Zac. „Myslím, že Iris by nerada slyšela, že se to zase začíná propírat. A já udělám všechno pro to, aby byla spokojená.“

Melody drby o Zacovi a Iris Collinsové dobře znala. Byl jich plný internet. Iris byla známá influencerka s vlastním lifestylovým televizním pořadem. Její přítel se s ní prý rozešel jen pár dní před Adleřinou svatbou a Iris si najala Zaca jako svého přítele. Teď to vypadá, že se do sebe skutečně zamilovali.

Dare zvedl ruku. „Klid, brácho. Nic jsem tím nemyslel. Jen naznačuju, že mezi mnou a Melody o nic špatného nejde.“

„Co vlastně děláš, Zacu?“ zeptala se Melody, aby změnila téma. Měla pocit, že bratři to nehodlají nechat jen tak.

„Jak jsem řekl, jsem kapitánem posádky pro Americký pohár. Předtím jsem pracoval pro jiný tým. Vlastně jsem sem přijel, abych svému týmu zajistil financování.“

„To zní zajímavě,“ pronesla zdvořile.

„Což přeloženo znamená, že je to pěkná nuda, že?“ zeptal se.

„Což přeloženo znamená, že toho o tom moc nevím,“ přiznala. „Na vysoké jsem chodila s klukem, který dělal veslování.“

„Jo? Kde jsi studovala? Já jsem na vysoké taky vesloval,“ řekl Zac.

„V Georgetownu,“ odpověděla.

„Tam je dobrý tým.“ Zdálo se, že měl chuť si povídat, ale přišla k němu nádherná blonďatá družička, položila mu dlaň na záda, sklonila se a cosi mu zašeptala do ucha.

„Iris?“ zeptala se Darea.

„Ano. Pro bráchu je až příliš dobrá,“ nechal se Dare hlasitě slyšet, jakmile se Iris vrátila k hlavnímu stolu.

Zac po něm střelil pohledem a pak vstal. „Musím si jít zatančit s Iris.“

Zac odešel a Melody si všimla, že celá řada dalších lidí u jejich stolu taky vstává. Včetně Juliette, která se otočila na Darea.

„Vás dvou se to týká taky,“ řekla. „Po prvním tanci ženicha a nevěsty Adler uvede na parket obě rodiny.“

„Budeme tam,“ slíbil Dare.

Melody chvíli přemýšlela, zda by se neměla omluvit a zmizet.

Věděla ale, že nemůže odejít. Že to nedokáže. Cosi na Dareovi ji přitahovalo… nebyl pro ni jen nástroj ke kariérnímu postupu.

Na pódiu vystřídal diskžokeje Toby Osborn se svým bubeníkem a baskytaristou. Toby měl akustickou kytaru a Melody si uvědomila, že se chystá hrát naživo. Její máma by z toho byla dočista vedle, kdyby ho mohla slyšet.

„Myslíš, že bych to mohla natočit a poslat mámě? Nebo se to nehodí?“ zeptala se Darea.

„Klidně si to pro maminku natoč. Myslím, že to bude písnička, kterou složil speciálně pro Adler.“

Toby začal zpívat. Byla to dojemná balada, při které nezůstalo jediné oko suché. Dokonce i Dare několikrát zamrkal. Nick a Adler spolu tančili, zatímco Toby zpíval o tom, jak sleduje, jak jeho malá holčička vyrůstá, jak je pyšný, když vidí, jaká žena se z ní stala. Byla to klasika Tobyho Osborna, ale byla tak osobní, že Melody přišlo až nepatřičné si ji nahrávat. Ovšem ne natolik, aby nahrávku smazala.

Když Toby dozpíval, propukl obrovský potlesk. Přišel čas na rodinný tanec. Melody uchopila Darea za ruku a vedla ho na parket. Všichni tančili v kruhu a bylo zajímavé sledovat, jak se členové donedávna znesvářených rodin snaží.

„Proboha,“ řekl Dare. „Táta se snaží přetancovat Tada.“

„A jde mu to,“ otočila se k nim nádherná žena, tančící s rodinou ženicha. „Mimochodem, jsem Olivia Williamsová. Nickova sestra. Náš táta se snaží, ale moc mu to nejde.“

Všichni se dobře bavili. A jak večer pokračoval a Melody si povídala s Darem, uvědomila si, že on je v rodině vůdčí osobností.

Nemohla si pomoct, ale Dare ji přitahoval. Jak popíjela šampaňské, všechny důvody, proč si ho držet od těla, pomalu odpadávaly. A začínalo jí připadat logické, že další sblížení by bylo dokonalým zakončením celého večera.

DRUHÁ KAPITOLA

„Nechceš jít chvíli na vzduch?“ zeptal se Dare Melody, když už ženich a nevěsta odešli. Celý večer se dobře bavili a ona byla skvělá společnice. Přesto se cítil podrážděný, a dokonce dostal chuť na cigaretu, i když přestal kouřit víc jak před desíti lety. To, že ho Melody dokázala rozesmát, ještě nemuselo nic znamenat. Byl přece nejmíň o deset let straší než ona, a i když měl dnes pocit, že se po dlouhé době dokáže nadechnout, nemohlo se jednat o nic víc než jen o setkání na jeden večer.

Takže by se s ní měl spíš rozloučit. Bylo mu to jasné, jenže pak se na něho podívala těma svýma velkýma očima a touha jím projela jako elektrický výboj. Tančili spolu, dotýkali se. Někdy odpovídala vyhýbavě, jindy upřímně. Natočila video, které chtěla poslat mámě. Líbilo se mu to.

„Moc ráda. Asi si potřebuju trochu oddychnout,“ přiznala.

Položil jí ruku na záda a odvedl ji z parketu na terasu s výhledem do zahrad za hotelem. Našel lavičku u fontány a posadili se.

„Tak co, vetřelkyně, byl dnešní večer takový, jak jsi doufala?“ zeptal se jí nevrle. Ta její přitažlivost už začínala být nebezpečná. Dare si o sobě rád myslel, že se poučil z otcových chyb a neměl v úmyslu udělat nic, aby se jejich rodinná historie opakovala. Zvlášť coby senátor si musel dávat dobrý pozor, s kým se zaplete. Přesto by si něco nalhával, kdyby si nepřiznal, že po ní touží víc, než by měl.

Připadala mu příliš mladá na to, aby tu kula nějaké pikle. Jenže věk žádnou zárukou nevinnosti nebyl. Ale na druhou stranu působila profesionálněji a vypočítavěji, jako by měla nějaký plán, který se snaží provést.

Řekla, že pracuje pro think tank, což bývají organizace, které mohou být spojeny s politickými stranami nebo velkými firmami. Což mohlo znamenat cokoliv. Možná že se z něho po letech života ve Washingtonu stal cynik. A samozřejmě po skandálních odhaleních z posledních dní, kdy se Bissetovi dostali do středu pozornosti, už předem předpokládal, že nezvaný host jako ona bude mít dozajista nekalé úmysly.

„No, určitě jsem zapomněla na toho… jak se vůbec jmenuje… co mě nechal ve štychu,“ odpověděla a usmála se.

„Ten chlap musel být idiot,“ poznamenal Dare.

Usmála se a zavrtěla hlavou. „Díky. Ale nebyl. Jen si myslel, že na společný víkend je ještě příliš brzy. Asi měl pravdu.“

„Společný víkend. To je pro tebe tak vážný krok?“ zeptal se Dare. Protože pro něho to nic významného neznamenalo. Když Dare vyrůstal vedle svého otce Augusta, uvědomoval si, že toho s ním nemá mnoho společného. Ale těch pár společných rysů… no, ty pro dlouhodobý vztah nevěstily nic dobrého. Ve dvaceti se oženil a jeho manželství vydrželo sotva šest měsíců. Proto už se do žádného trvalejšího vztahu nehnal. To poslední, co by v životě chtěl, bylo skončit tak, že by se k ženě choval jako jeho otec k matce.

„Ani ne. Ale myslím, že vyrazit si na společný víkend může být prostě jen zábava,“ řekla a zadívala se do dálky. Vycítil, že za jejími slovy zůstává hodně nevyřčeného. Možná pro ni ten kluk, který se na ni vykašlal, znamenal víc, než byla ochotná přiznat. Láska byla někdy zvláštní. Dare to nikdy úplně nechápal a neměl chuť tenhle podivný cit hlouběji zkoumat.

„Tomu rozumím. Vidím to stejně. Někdy chce člověk jen prožít něco nezávazného.“

„Přesně tak. A co tvůj doprovod?“

„Cami? Ta jen zaskakuje na rodinných akcích, když potřebuji doprovod. Jsem docela workoholik. Když jsem vyrůstal a sledoval, jak se máma snaží zvládat rodinu, zatímco táta pořád pracuje, viděl jsem, jak to může být pro partnera těžké,“ vysvětlil Dare. „Žádné ženě, na které by mi záleželo, bych něco takového nepřál.“

„To je od tebe hezké. Většina chlapů myslí jen na to, jak by si co nejvíc užili,“ poznamenala.

„To máš pravdu.“ Tenhle rozhovor se začínal dostávat na ožehavou půdu. Vždyť si byli vlastně cizí. Cítil ovšem mezi nimi jiskření, které nebylo jednostranné. Několikrát ji přistihl, že se na něho dívá, jako by chtěla něco víc. Ale tenhle typ zábavy? Už toho zažil dost na to, aby věděl, že to není dobrý nápad. Jenže po víkendu, který měl za sebou, by se prostě rád uvolnil a trochu si užil. Užil si prostě jen něco, co by se nakonec nezvrhlo ve skandál. Začínal si uvědomovat, že jestli někdo dokáže vyzkoušet jeho pevnou vůli, je to tahle žena.

„Takže?“ zeptala se.

Nevěděl, co odpovědět, a ona se otočila a naklonila se k němu. Položila mu ruku na prsa, oči se jí rozšířily a dlouze vydechla. Pak si stoupla na špičky a přejela mu prstem po rtech. „Něco na tobě je…“

„Možná je to tím, že znám tvoje tajemství.“

Vážení čtenáři, právě jste dočetli ukázku z knihy Jak lapit senátora.
Pokud se Vám ukázka líbila, na našem webu si můžete zakoupit celou knihu.