Ukážka z elektronickej knihy

THE EMOTIONALLY ABSENT MOTHER
Copyright © 2017, 2026 by Jasmin Lee Cori
Originally published in the U.S. in 2017 by The Experiment, LLC.
This edition published by arrangement with The Experiment, LLC.

Slovak edition © 2026 by Eastone s. r. o.
Z anglického originálu The Emotionally Absent Mother: How to Recognize and Heal the Invisible Effects of Childhood Emotional Neglect—Updated and Expanded Second Edition vydaného vydavateľstvom Experiment LLC preložila Alexandra Nováková.
V roku 2026 vydalo vydavateľstvo Eastone Books.

www.eastonebooks.com

Translation © 2026 Mgr. Alexandra Nováková
Redakčné úpravy: Mgr. Alica Činčárová
Layout: Studio Eastone
Tlač: Finidr, s. r. o.

Všetky práva vyhradené.
Okrem použitia ukážok pre účely recenzie a kritiky žiadna časť tejto knihy nesmie byť reprodukovaná ani šírená v akejkoľvek forme alebo akýmikoľvek prostriedkami bez predchádzajúceho písomného súhlasu vydavateľa.

ISBN 978-80-8109-796-6

Vytvorenie elektronickej verzie Dibuk, s. r. o., 2026

Čo povedali o knihe iní

„Jasmin Lee Cori citlivo a neobyčajne jasne opisuje dôsledky nedostatočnej materinskej lásky, pričom poukazuje na to, ako sa s nimi popasovať. Jej kniha je obrovským prínosom pre čerstvé mamičky, ktorým záleží na vytváraní láskavého prostredia pre svoje deti, pre dospelé dcéry a synov, ktorí túžia po niečom trvalom, čo by zaplnilo prázdnotu v ich srdciach, ako aj pre lekárov, ktorí sa zaoberajú ranami spôsobenými nedostatkom materinskej lásky a ich liečením.“

— Evelyn Basshoff, PhD, psychoterapeutka, autorka knihy Mothers and Daugthers Loving and Letting Go

„Táto kniha otvára oči všetkým nám, ktorí sme nedostávali od matky to, čo sme potrebovali. Autorka citlivo a presvedčivo začleňuje princípy vývinu do empatického ponímania toho, čo znamená nedostatok materinskej lásky.“

— Connie Dawson, PhD, spoluautorka knihy Growing Up Again: Parenting Ourselves, Parenting Our Children

„Jasmin Lee Cori odviedla skvelú prácu, keď opísala, čo je potrebné pre vznik zdravej vzťahovej väzby v detstve, ako aj psychologické zranenia, ku ktorým dochádza, keď emocionálne neprítomná matka nedokáže takéto potreby dostatočne napĺňať. Autorka výstižne a zrozumiteľne načrtla, ako môžu dospelí zranení nájsť svoju vnútornú silu a vyliečiť si rany spôsobené nezdravou vzťahovou väzbou. Túto knihu vrelo odporúčam každému, kto chce porozumieť zraneniam spôsobeným výchovou emocionálne neprítomnou matkou a dozvedieť sa, ako sa dajú zahojiť.“

— Shirley Jean Schmidt, MA, LPC, autorka knihy The Developmental Needs Meeting Strategy: An Ego State Therapy for Healing Adults with Childhood Trauma and Attachment Wounds

„Jasmin Lee Cori chápavo a rozvážne sprevádza čitateľa náročnými situáciami, v ktorých sa ocitajú dospelí, ktorí vyrastali bez dostatočnej materinskej lásky. Autorka aj vďaka osobným skúsenostiam a psychoterapeutickej praxi ponúka čitateľom náhľady a nástroje na zvládnutie výziev, ktoré so sebou prináša bolestné detstvo, a vedie ich k tomu, aby si mohli začať vychutnávať radosti plnohodnotného života dospelých.“

— Kathryn Black, MA, psychoterapeutka, autorka knihy Mothering Without a Map: The Search for the Good Mother Within

„Táto kniha je nenúteným prepojením neurovedy s postrehmi z klinickej praxe, výsledkom ktorého je úžasné dielo neobyčajnej hĺbky. Jasmin Lee Cori vytvorila prostredníctvom presvedčivej a dojímavej analýzy dôležitosti materstva rovnako významné dielo ako je kniha Alice Miller Prisoners of Childhood. Kniha je napísaná zrozumiteľne a prináša veľmi užitočné pohľady, s ktorými by sa rozhodne mali oboznámiť nastávajúci rodičia, tí, ktorí pracujú v pomáhajúcich profesiách, a dospelí s ranami na duši spôsobenými zanedbávajúcim štýlom rodičovskej výchovy.

— Kate Crowley, OTD, OTR/L, externá pedagogička, University of Southern California, odborníčka na duševné zdravie detí

Venujem deťom, ktorým chýbala mama,
a nejako prežili bez toho všetkého,
čo nedostávali,
aj keď ju mali fyzicky pri sebe.
Táto kniha je pre vás.

Úvod do druhého vydania

LEN MÁLOKTORÉ ZÁŽITKY V ŽIVOTE ČLOVEKA sú také silné ako to, čo cítime k našim matkám. Korene niektorých z týchto pocitov sa strácajú v tmavých zákutiach našich predverbálnych skúseností. Ich výhonky sú rozvetvené všetkými smermi, niektoré uchovávajú nádherné, slnkom zaliate okamihy, zatiaľ čo iné sú odlomené a zanechávajú po sebe ostré a neobrúsené hrany, o ktoré sa zachytávame. Téma materstva je zložitá.

Naše city voči matkám sú neraz nesúrodé a spletité, a to na kultúrnej i psychologickej úrovni. Mama a jablkový koláč sú síce silné symboly uctievané v našom národnom povedomí, ale opomínané v národnej legislatíve, o čom svedčí napríklad naša politika týkajúca sa rodinnej dovolenky, ktorá je v porovnaní s inými vyspelými krajinami biedna. Ak by sme to s materstvom mysleli naozaj vážne, poskytovali by sme matkám väčšiu finančnú pomoc a pomoc v domácnosti, ako aj viac vzdelávacích možností. Matky sú dnes oslavované, ale reálnej podpory sa im dostáva len veľmi málo.

My dospelí si to uvedomujeme. Len málokto z nás nemá pocit, že matky si treba vážiť, alebo že sú príliš často považované za samozrejmosť a ich obetavosť je nedoceňovaná. Mnohí z nás sú však tajne (alebo nie až tak tajne) nespokojní s tým, čo sme od svojich matiek dostali, a pociťujú rozhorčenie nad tým, že nám – či už to bola, alebo nebola ich vina – neposkytli dôležité aspekty toho, čo sme potrebovali. A my za to platíme.

Ide o citlivú tému – citlivú pre matky a citlivú pre nás všetkých. Niektorí v snahe chrániť matky pred kritikou kritizujú tých, ktorí sú nespokojní, a obviňujú nás, že obviňujeme svoje matky, akoby sme sa nespravodlivo zbavovali zodpovednosti za svoje utrpenie. Hoci nepopieram, že niektorí ľudia môžu obviňovanie využívať na odpútavanie pozornosti bez toho, aby prevzali zodpovednosť za náročný proces uzdravovania, ako terapeutka sa častejšie stretávam so silným pocitom viny a nevôle, ktorý musia ľudia prekonať, aby prestali chrániť svoje matky. Je to, akoby sme sa aj hlboko v našom vnútri báli ich kritizovať. Chránime si obraz matky, chránime si svoj krehký vzťah k nej tým, že popierame všetko, čo by ho mohlo narušiť, pričom samých seba ochraňujeme pred sklamaním, hnevom a bolesťou, ktoré sme si uchovávali v podvedomí. Ako vysvetlím v nasledujúcich kapitolách, mnohí ľudia sa neodvážia odhaliť bolestnú pravdu o tom, čo chýbalo ich matkám, pretože nie sú pripravení vyrovnať sa s tým, čo by to znamenalo.

Každý taký zložitý vzťah, ako je vzťah medzi matkou a dieťaťom, bude zahŕňať lásku aj nenávisť. Väčšina malých detí pociťuje chvíle nenávisti, keď sa ich potreby alebo želania nenaplnia, hoci mnohé deti by sa to neodvážili vyjadriť, keďže ich puto s mamou je príliš krehké. A prakticky všetky deti pociťujú k matke lásku, aj keď je táto láska potláčaná alebo blokovaná. Robert Karen vo svojej zbierke výskumov týkajúcich sa vzťahovej väzby výstižne uvádza:

Prakticky všetky deti, dokonca aj týrané deti, svojich rodičov milujú. Je to zakódované v samotnej podstate toho, čo znamená byť dieťaťom. Deti môžu byť zranené, sklamané, uväznené v deštruktívnych spôsoboch bytia, ktoré bránia akejkoľvek možnosti dostávať lásku, po ktorej túžia, ale pripútanosť, hoci aj úzkostná znamená lásku. Cítiť lásku môže byť každým rokom o niečo ťažšie. Každým rokom môže dieťa ešte rozhodnejšie popierať svoju túžbu po spojení. Môže dokonca úplne zavrhnúť svojich rodičov a popierať, že k nim cíti akúkoľvek lásku, ale tá láska tam je – rovnako ako túžba po jej aktívnom prejavovaní a zároveň opätovaní –, skrytá, ale ustavične planúca ako slnko.1

Karenine slová poukazujú na niektoré aspekty zložitosti tohto vzťahu. Niet človeka, ktorý by netúžil po materinskej láske.

Materstvo je citlivou témou aj pre samotné matky. Keď som začala pracovať na tejto knihe, všimla som si istý pocit viny a obranný postoj, keď som sa o svojej pripravovanej knihe rozprávala so ženami – matkami. Chceli povedať: „Nedávajte mi toľko moci. V živote dieťaťa je mnoho ďalších vplyvov. Nie je to len moja vina, ako dopadli.“ To všetko je naozaj pravda. Prichádzame s individuálnymi rozdielmi, ktoré sú ohromujúce. Existujú aj ďalšie vplyvy v detstve vrátane poradia narodenia, väzby s otcom a jeho adekvátnosti ako rodiča, environmentálnych a genetických vplyvov na základnú fyziológiu dieťaťa, rodinnej dynamiky a dôležitých udalostí v rodine, ako je napríklad vážne ochorenie, a stresov v širšom kultúrnom prostredí.

Napriek týmto mnohým faktorom je vplyv matky neporovnateľný. Vnímavá, schopná a starostlivá matka môže pomôcť kompenzovať mnohé iné hendikepy, pričom absencia takejto materinskej starostlivosti je azda najväčším spomedzi všetkých hendikepov, pretože keď matka nevykonáva túto svoju prácu, ktorá je jej životným poslaním, tak, ako je potrebné, deti majú závažné nedostatky vo svojich základoch.

Na matky sa nesústreďujem preto, že by bolo potrebné naložiť na ich plecia viac viny alebo zodpovednosti, ale preto, že kvalita materinskej starostlivosti, ktorej sa nám dostáva, tak silne formuje náš vývin. Dúfam, že nás porozumenie týmto vplyvom povedie k lepšiemu pochopeniu samých seba a, čo je najdôležitejšie, k splneniu vývinových úloh a zahojeniu zranení, ktoré vznikli v dôsledku nedostatočnej materinskej starostlivosti.

Dúfam, že čitateľkám, ktoré sú matkami alebo sa nimi čoskoro stanú, pomôže moja analýza úloh matky a zdôraznenie hlavného významu starostlivosti viac otvoriť oči. Hoci niektoré aspekty materstva sú inštinktívne a ženy, ktoré samy dostali dobrú materinskú starostlivosť, si poznatky o nich odovzdávajú z generácie na generáciu, mnohé ženy sa materstvu musia vedome naučiť. Ak sa vám nedostávalo adekvátnej materinskej starostlivosti, vaša úloha bude dvojaká: vyliečiť si svoje vlastné rany a otvoriť sa inému spôsobu bytia s vašimi deťmi, aký existoval medzi vami a vašou matkou.

Keď som začala na knihe pracovať, chcela som si doplniť svoje ponímanie dospelých, ktorí zažili nedostatok materinskej lásky, prostredníctvom rozhovorov s ľuďmi s takouto skúsenosťou z môjho okolia aj z psychoterapeutickej praxe. Okamžite ma zaplavilo množstvo reakcií na moju výzvu na uskutočnenie takéhoto rozhovoru. Ako sa dalo očakávať, našla som viac žien ako mužov, ktorí boli ochotní hovoriť s neznámou osobou o svojich skúsenostiach, aj keď je pravda, že som zároveň mala aj viac možností kontaktovať práve ženy. Na mojom výbere respondentov nebolo nič vedecké, takže nemôžem tvrdiť, že som zachytila tých, ktorým sa v detstve nedostávalo dostatočnej materinskej lásky a starostlivosti, z demografického alebo sociologického hľadiska, ale domnievam sa, že ich odvážne a často výstižné výpovede majú nejakú hodnotu pre nás všetkých. Niektoré z mojich zistení sú roztrúsené vo všetkých kapitolách, ale najviac ich nájdete v 6. kapitole, kde opisujem prostredie, v ktorom žili moji respondenti v detstve, a zároveň výzvy, ktorým čelili v dospelosti.

V prvom vydaní tejto knihy som sa zamerala na dôsledky výchovy emocionálne „odpojenou“ matkou. V období, ktoré odvtedy uplynulo, som sa dozvedela viac o rôznych emocionálne neprítomných matkách a o tom, ako sa emocionálne zanedbávanie a emocionálne zneužívanie neraz prelínajú. V tomto rozšírenom vydaní sa hlbšie venujem aspektom zneužívania a príčinám, ktoré vedú k tomu, že sa matka takto správa.

Kniha má teraz tri časti. Prvá časť sa zaoberá tým, čo deti potrebujú od matky. Zameriava sa na prvky dobrej materinskej starostlivosti a dôležitosť tejto prvej vzťahovej väzby. V druhej časti sa dozvedáme, čo sa stane, keď sa materstvo pokazí, aké dôsledky má emocionálne zanedbávanie a zneužívanie a čo vedie matky k tomu, že takto zlyhávajú vo vzťahu k vlastným deťom. Tretia časť je zameraná na tému uzdravovania. Za prehľadom procesu uzdravovania nasledujú kapitoly venované psychoterapii, obnove rodičovskej starostlivosti o vlastné vnútorné dieťa, napĺňaniu nenaplnených potrieb a úprave vzťahu s matkou v dospelosti.

V knihe je množstvo cvičení, ktoré si môžete, ale nemusíte vypracovať. Sú v nej aj prestávky, v rámci ktorých budete vyzvaní, aby ste informácie spracovali a popremýšľali o svojej vlastnej situácii. Odporúčam vám, aby ste sa počas takýchto prestávok na chvíľu zamysleli a sústredili sa na to, čo vám v danej súvislosti napadá, aj keď sa rozhodnete, že nebudete formálne odpovedať na každú otázku.

Keďže dôležitým prínosom čítania tejto knihy má byť to, čo si z nej odnesiete pre svoje vlastné pochopenie a uzdravenie, doprajte si dostatok času na zamyslenie. Buďte sami sebe strážcom – ak vás niektorý obsah znepokojuje, pouvažujte, akú podporu by ste mohli potrebovať. Cvičte sa v tom, ako byť dobrou matkou sebe samej tým, že na seba preberiete len to, čo v danom okamihu dokážete zvládnuť. K materiálu sa môžete vrátiť kedykoľvek neskôr. Niektorým čitateľom sa prvá časť o dobrom materstve najprv zdala príliš sugestívna a rozhodli sa, že sa k nej vrátia neskôr. Hoci každá kapitola nadväzuje na predchádzajúcu, s knihou môžete pracovať tak, ako vám to najlepšie vyhovuje.

Moje štyri ciele v tejto knihe sú nasledovné:

Pomôcť vám získať jasnejšiu predstavu o tom, aký typ materinskej starostlivosti ste dostali.

Pomôcť vám vidieť súvislosť medzi materinskou starostlivosťou, ktorú ste dostali, a ťažkosťami vo vašom živote. To, čo sa považovalo za osobné nedostatky, sa potom môže prepojiť s nedostatkami vo výchove a starostlivosti, čím sa zníži miera sebaobviňovania.

Poskytnúť návrhy, ako možno tieto chýbajúce prvky doplniť – či už terapiou, prostredníctvom blízkych vzťahov, alebo tým, že ich poskytnete sami sebe.

Pomôcť vám rozhodnúť sa, ako postupovať vo vzťahu s matkou[1] v dospelosti, a poskytnúť vám viac nástrojov a možností, ako ste možno mali na začiatku.

Dobrou správou je, že nedostatky neadekvátnej materinskej starostlivosti sa dajú neskôr vykompenzovať – možno nie úplne, ale výraznejšie, než sa zvyčajne odvažujeme dúfať. Dokážeme vyliečiť nemilované dieťa vo svojom vnútri a stať sa silnejšími, milujúcimi dospelými. A to je cesta, ktorá za to stojí.

ČASŤ I

Čo potrebujeme od matky

1.

Materstvo

Matka ako strom života

V pamäti mi navždy utkvel obrázok z putovnej výstavy fotografií s názvom Ľudská rodina (The Family of Man), ktorá precestovala celý svet a bola zachytená v knižnej podobe. Zobrazoval vysokú štíhlu černošku s dvoma malými deťmi, ktorých tváre boli tmavé, zachytené v tieni. Na vedľajšej strane s prísloviami bolo napísané: Ona je ich strom života.

Strom života. Strom, ktorý poskytuje prístrešie, domov, ochranu. Strom, na ktorý sa dá vyliezť a z ktorého sa dá jesť. Strom, ktorý sa, keď ste mnohonásobne menší, zdá byť veľký. Strom, ktorý je vaším stromom.

Vo svetových mystických tradíciách je strom života vertikálnou osou, okolo ktorej sa točí život. Podobne je aj matka osou, okolo ktorej sa točí rodina a emocionálny život dieťaťa. V dlhých obdobiach dejín pred kresťanskou érou bol strom života neraz znázorňovaný ako matka a Veľká matka/Bohyňa bola často zobrazovaná ako strom.

Strom je teda prirodzeným symbolom materstva. Vďaka svojim plodom a kvetom poskytuje úkryt aj potravu vtákom a iným zvieratám, ktoré žijú v jeho korunách i v jeho okolí. Jeho výhonky rastú rôznymi smermi, ale najmä vďaka zväčšujúcemu sa oblúku, ktorý vytvárajú, pôsobí ako fontána hojnosti. Súčasťou archetypu stromu života je teda zmysel pre štedrosť a dávanie.

Tento archetyp je zachytený v knihe pre deti Shela Silversteina s názvom Strom, ktorý dáva (The Giving Tree). Pôvodne vyšla v roku 1964 a je považovaná za klasické podobenstvo o láske a oddanosti. Je o chlapcovi a strome, ktorý ho veľmi miluje a dáva mu všetko, čo má. Necháva ho hojdať sa na svojich konároch, dáva mu tieň, pod ktorým môže odpočívať, jablká, ktorými sa môže nasýtiť, a konáre, z ktorých si môže postaviť dom. Dokonca mu dovolí, aby ho zrezal a z jeho kmeňa si vyrobil čln. Nakoniec, keď je zo stromu len peň a z chlapca starec, poskytne mu miesto na odpočinok.

Koniec ukážky