Joss Woodová

Podezřelý záměr

Překlad

Samuel Hoyt

Milá čtenářko,

i když jsou mé příběhy někdy označovány jako pohádky pro dospělé, a těmi dobrými konci je někdy mohou připomínat, moji hrdinové ke štěstí a lásce nepřijdou lacino a bez práce. Už v první romanci Polepšená zlodějka se hrdinka musí pořádně snažit, aby se zbavila stigmatu zlodějské rodiny a nepřišla o prestiž uznávané odbornice. Má to o to těžší, že jí na prsty hledí muž, ze kterého se jí tají dech… V povídce Podezřelý záměr zase právnička Aly čelí nedůvěře kvůli vzpomínkám na věci, které nemohla sama zažít, avšak zažil je muž, jehož játra jí byla transplantována… Ve třetím příběhu Dokonalý náhradník se můžete vydat s Melanií na dovolenou do Mexika, kam měla letět se svým přítelem, ten se s ní ale v dopise rozešel a poslal místo sebe bodyguarda, ze kterého se posléze, jak naznačuje název, stal dokonalý náhradník.

Věřím, že si četbu krásně užijete.

S láskou

Váš Harlequin

Název originálu:

Keep Your Enemies Close…

První vydání:

Harlequin Books, 2023

Překlad:

Samuel Hoyt

Odpovědný redaktor:

Bohdana Hyťhová

© 2023 by Joss Wood

© For the Czech Republic edition by HarperCollins Polska sp. z o.o., Warszawa 2025

Tato kniha je vydána na základě licence Harlequin Books S.A.

Všechna práva vyhrazena, včetně práva na reprodukci části díla v jakékoliv podobě.

Všechny postavy v této knize jsou fiktivní. Jakákoliv podobnost se skutečnými osobami, žijícími či zesnulými, je čistě náhodná.

Harlequin a Harlequin Desire jsou ochranné známky, jejichž vlastníkem je Harlequin Enterprises Limited a které byly použity na základě jeho licence.

HarperCollins Polska je ochranná známka, jejímž vlastníkem je HarperCollins Publishers, LLC. Název ani známku není možno použít bez souhlasu vlastníka.

Ilustrace na obálce byla použita po dohodě s Harlequin Books S.A. Všechna práva vyhrazena.

HarperCollins Polska sp. z o.o.

ul. Domaniewska 34A, 02-672 Warszawa

info@harpercollins.pl

www.harpercollins.pl

www.harpercollins.cz

ISBN: 978-83-291-1458-5 (EPUB)

ISBN: 978-83-291-1459-2 (MOBI)

ISBN: 978-83-291-1460-8 (PDF)

Elektronické formáty:
Katarzyna Rek

PRVNÍ KAPITOLA

Vím, že mi na tomto světě už mnoho dní nezbývá. Měla jsem dlouhý život a není klišé, když řeknu, že šťastný. I přes obrovskou tragédii, která mě potkala a kterou jsem musela překonat. Nejprve smrt mých dvojčat a jejich manželek, pak Malcolma, mého nejstaršího vnuka… tak odvážného, úspěšného a… zjizveného. Nezbývá než říct, že pro mě, Avangeline Forrester-Granthamovou, byla rodina vždy na prvním místě a udělala jsem pro ni maximum.

Před třemi měsíci

Aly Garwoodová prožila první sex na jednu noc v životě. Na to, že šlo o nezávazné hrátky, byl neskutečně láskyplný a něžný. Merrick se jí ptal, jestli ji smí líbat tady a tamhle, a ona mu ochotně dovolila dotýkat se jí jazykem úplně všude. Choval se k ní spíš jako k milence než k ženě, se kterou rychle uspokojí svoje tělesné potřeby.

Kousek po kousku objevoval její tělo, ale nad výraznou jizvou se ani nepozastavil. Jemně po ní přejel rty a potom políbil vystouplou kyčelní kost. Jeho něha a ohnivá vášeň zároveň ji vynášely na gejzíru potěšení. Cítila se v jeho náruči šťastná a v bezpečí.

Nejlepší. Sex. V životě.

Merrick k ní natáhl ruku a zasunul jí neposlušný pramínek vlasů za ucho. Zadíval se na ni blankytným pohledem a nesměle se pousmál.

„Není to zrovna můj styl, ale… dala bys mi svoje číslo? Rád bych se s tebou viděl znovu.“

Aly sklopila oči a chvíli uvažovala nad odpovědí.

Blízcí lidé ji opouštěli celý život. Měla to napsané v osudu. Někdy to byla jejich volba, jindy zasáhl právě osud. Bylo pro ni lepší odejít včas, než se zamotá do spárů emocí. Merrick ztělesňoval dokonalého muže. Svalnaté tělo, charismatická tvář a bezkonkurenční postelové kvality z něj dělaly boha, kterého si každá žena přála představit své matce.

Aly ale maminku neměla a na podobné rodinné tradice mohla zapomenout.

Merrick byl typ muže, do kterého by se mohla snadno zamilovat. To bylo ale to poslední, o co stál. Kromě toho si ani ona nemohla dovolit v tuhle chvíli komplikovat život láskou.

Aly měla sto chutí jeho návrh odmítnout a jednou provždy se s ním rozloučit, ale slova se jí zasekla v krku. Jako by dostala strach, že pokud ho nechá odejít, bude toho do konce života litovat. Byla pragmatická právnička a jakýmkoliv romantickým představám o své budoucnosti nedávala prostor. Ze všech sil se snažila restartovat rozum, ale její srdce ukazovalo opačným směrem. Věděla, že ji čeká náročný den, a vidina, že by se na jeho konci mohla sejít s Merrickem, pro ni znamenala záchranný kruh v rozbouřeném moři.

Přijela do Hatfieldu v Connecticutu, aby se představila rodině svého dárce a vyjádřila jí vděk za to, že jí dala šanci žít.

Jestli se jim svěří i s dalšími podrobnostmi, si ještě rozmyslí. Bude záležet na tom, jak se bude schůzka s Avangelineou Forrester-Granthamovou vyvíjet. V každém případě byla přesvědčená o tom, že to bude náročné setkání, po kterém společnost vtipného a šarmantního muže uvítá.

„Jistě, budu ráda, když zavoláš,“ prohodila po chvíli a něžně ho objala kolem krku. Vtiskla mu dlouhý polibek a ani si neuvědomila, že jí sklouzla deka a odhalila obnažená ňadra. Merrick je bez váhání stiskl a palcem si začal pohrávat s jejími bradavkami. Aly prohloubila polibek a automaticky rukou sjela k jeho ztopořené chloubě.

Lehce se od ní odtáhl a šibalsky se usmál. „Už musím běžet. Za půl hodiny mám schůzku.“

Aly si přes něj rozvášněně přehodila pravé stehno a přitiskla se k němu středem své touhy. „Pár minut zpoždění za to stojí,“ zašeptala mu do ucha.

V jeho očích barvy modrého inkoustu se zračila neukojitelná slast. „To zcela jistě,“ zamumlal a netrpělivě se natáhl k nočnímu stolku pro kondom.

Aly očekávala odbytou rychlovku, ale Merrick ji znovu vyvedl z omylu a zaplavil ji vlnou citlivého a jemného milování.

Nakonec se dostavil na pracovní schůzku o hodinu později.

Aly seděla ve vytříbeném salónku panství Calcott a obdivovala z okna překrásnou zahradu osázenou vzácnými druhy růží. Rezidence Avangeliney Forrester-Granthamové oplývala originálními obrazy a nevšedními kousky starožitného nábytku, ale Aly ze všeho nejvíc zaujala právě růžová zahrada a dokonalý anglický park, který se rozprostíral za ní. Její maminka by z takové nádhery byla unešená. Bydlely spolu v nepěkné bytové zástavbě, ale Martine pěstovala africké fialky, bylinky a různé pokojové rostliny, aby do temných šedých místností vnesla alespoň trochu barevnosti.

Když jí zemřela starší dcera Avery a vzápětí se dozvěděla Alyinu diagnózu, přestala se starat o květiny i o své zdraví. Oboje začalo velmi rychle usychat.

Avangeline byla ztělesněním elegance a dokonalosti. Lehce se k ní naklonila a poklepala jí tenkými prsty na hřbet ruky. Aly neměla do poslední chvíle tušení, jak bude jejich setkání probíhat, a měla z něj respekt. Avangeline a její hospodyně Jacinta Knowlesová, která jí pomáhala Malcolma po smrti jeho rodičů vychovávat, ji přivítaly s otevřenou náručí.

Aly a Jacintě dokonce ukáplo několik slz dojetí, ale Avangeline si zachovala chladnou hlavu, přestože před ní seděla žena, která v sobě měla játra jejího milovaného vnuka.

„Tak nám o sobě něco pověz,“ pobídla ji elegantní dáma.

Aly se malinko rozvyprávěla o tom, že vyrůstala ve městě Jersey a později vystudovala práva se zaměřením na soudní spory v rámci sociálních sítí. Svěřila se jim, že onemocněla žloutenkou typu C, která jí zničila játra tak, že potřebovala transplantaci.

Skutečnost, že se jí během posledních pár měsíců před očima objevuje realistická scéna letadla, které naráží do horského štítu, si zatím nechala pro sebe.

Avangeline ji nepřestávala probodávat pomněnkovým pohledem. „Copak před námi tajíš?“ pokusila se z ní dostat její tajemství.

Aly nejistě sklopila oči. „Proč máte dojem, že jsem vám neřekla všechno?“

„Moje drahá,“ začala Avangeline vytříbeným anglickým přízvukem. „Třicet let jsem vedla mezinárodní firmu. Často mi stačil jediný pohled a okamžitě mi bylo jasné, že se přede mnou něco tají.“

Aly ztěžka polkla. „Dobrá tedy,“ začala nejistě. „Povím vám to, ale musíte to brát s rezervou.“

Avangeline si s Jacintou vyměnily zmatené pohledy. Aly mezitím usilovně přemítala, jak vysvětlit něco, co sama nedokázala pochopit. V životě se opírala o fakta, pravidla a zákony. Posledních pár měsíců ale prožívala zkušenosti z jiného světa.

Aly se zhluboka nadechla a položila si dlaně do klína. „Vím, že můj dárce Malcolm miloval stroje, hlavně auta a motorky.“

„Zbožňoval rychlost,“ souhlasila Jacinta.

Aly přikývla. „Nikdy jsem neměla touhu naučit se řídit auto. Rychlost mě děsila. Využívala jsem městskou dopravu a naprosto mi to vyhovovalo. Záhy po transplantaci jsem sestřičku požádala o poslední výtisk časopisu Svět motorů a nemohla jsem z něj spustit oči. Do té doby jsem neuměla rozpoznat SUV od kombíka. Teď se orientuju v síle motorů a jejich kapacitě. Udělala jsem si řidičský průkaz a sním o tom, že si jednoho dne pořídím rychlý sporťák a možná i motorku.“

Avangeline svraštila čelo. „Předpokládám, že to ještě není všechno?“

Aly horlivě přikývla. „Před operací jsem nesladila a sladké mi nechutnalo. Teď si dávám cukr do kávy, musím neustále cucat bonbony a nedokážu usnout, aniž bych si dala misku zmrzliny s příchutí slaného karamelu.“

Jacinta si položila dlaň na srdce a několikrát zamrkala, aby zaplašila slzy. „Slaný karamel měl Malcolm nejradši. Často jsem mu vytýkala, že jí příliš cukru.“

Aly přikývla a propletla si prsty. „Existuje něco jako buněčná paměť. Teorie říká, že charakter člověka a jeho paměť se uchovává nejen v mozku, ale i v dalších orgánech. Vědecký důkaz pro to ale zatím neexistuje. Sama tomu nechci věřit. Na to jsem moc pragmatická a –“

„Něco tě na tom ale trápí,“ přerušila si Avangeline.

Aly si lehce povzdechla. „Pro lásku k autům a chuť na sladké nemám vysvětlení. A kdyby šlo jen o tyhle dvě věci, nechala bych si je pro sebe.“

Avangeline na ni vrhla naléhavý pohled. „Co máš ještě na srdci?“

Aly se nervózně kousla do rtu. Už nebylo cesty zpět. A pokud ji Avangeline vyhodí ze dveří, alespoň odejde s čistým svědomím, že jí poděkovala. A bude muset doufat, že vidiny letecké havárie časem odezní.

„Mám pocit, že mi podvědomí zaplavuje jakási nepříjemná záležitost. Něco načatého a neuzavřeného, jestli mi rozumíte. Cítím, že bych měla zůstat tady v Hatfieldu, abych přišla na to, co to je. Proto jsem si vzala několikaměsíční volno. Jsem s nadřízeným domluvená, že budu přes léto pracovat na dálku. Nedokážu se vrátit do starých kolejí, dokud tu hádanku nerozluštím.“

V salónku se rozprostřelo hluboké ticho. Aly zavřela oči a zhluboka se nadechla. Panství Calcott stálo na pobřeží moře jen tři čtvrtě hodiny od New Yorku, ale čerstvý vzduch jí připomínal starý anglický venkov. Na relaxaci teď ale neměla ani pomyšlení. Spíš si představovala, že ji obě ženy se sekerou v ruce vyženou daleko za hranice jejich rozsáhlého pozemku.

„Chtěla bys chvíli pobývat tady?“ zeptala se Avangeline do ticha.

Aly prudce vyskočila a v šoku několikrát zamrkala. „Prosím?“

Avangeline se jen široce usmála.

Aly rozpačitě rozpřáhla ruce. „Rozumíte, co jsem myslela tou teorií buněčné paměti? Chápete, že mám zvláštní nevysvětlitelné myšlenky, které se týkají Malcolma?“

„Dítě moje, já nejsem hloupá. Zůstaneš tady nebo ne?“

Aly pevně sevřela rty. Koutkem oka se podívala na Jacintu, ale ta jen se samozřejmostí přikývla. „Mohla bych tu strávit zbytek dneška a zítřek,“ navrhla. „Nebo se vrátím až zítra.“

Avangeline rozhodně zakroutila hlavou. „Myslela jsem, že bys tu mohla strávit celé léto. Moc rády tě lépe poznáme.“

„Vážně?“ opáčila Aly pochybovačně. Avangeline byla šlechtična a ona…

Jako dítě vyrůstala na hranici chudoby a později musela překonat nepředstavitelné překážky, aby se vypracovala do střední vrstvy. Avangeline vítala ve své rezidenci významné šlechtické rody. Aly se s nikým důležitým ani na dálku nesetkala.

„Zahrada přechází v pláž, máme tu stáj s koňmi a nekonečné lesy. Soukromou posilovnu, na které trval můj vnuk, dva bazény a rozsáhlou knihovnu, kterou mi závidí kde kdo,“ jmenovala Avangeline.

Pro Aly zůstával hlavní argument to, že sídlo Calcott byl Malcomovým domovem. Možná se jí konečně podaří rozluštit záhadu kolem letecké havárie, při které zahynuli jeho rodiče a strýc s tetou.

Aly se zhluboka nadechla. Probudila se v ní právnička, která chtěla mít všechno domluvené předem. „Vůbec nic po vás nechci. Nepotřebuju peníze ani vaše kontakty. Stačí mi, když mi umožníte strávit s vámi nějaký čas.“

Avangeline letmo mávla rukou. „Já vím, Alyson. Zjistila jsem si předem, kdo vlastně jsi. Nemám ráda překvapení.“

Aly si hlasitě oddechla. „Děkuju. Ráda tu s vámi pár dní zůstanu.“

„Výborně,“ uzavřela Avangeline a začala s Jacintou plánovat oběd.

Aly mezitím vytáhla z kabelky telefon. Jakmile na displeji zahlédla začátek zprávy od Merricka, poskočilo jí srdce. Otevřela ji a jedním dechem ji přečetla.

Ahoj, neměla bys chuť na pozdní oběd? Mohli bychom se sejít za hodinku. Právě jsem přijel do Calcottu, abych si to tu vyřídil s nějakým podvodníkem, který chce obalamutit mou babičku. Jakmile to vyřídím, vrátím se do města. Rád bych tě našel nahou v posteli. Co ty na to?

Aly několikrát zalapala po dechu. V duchu si přeříkávala jeho slova, když se náhle otevřely dveře salónku a v nich se objevil muž, se kterým strávila včerejší noc.

Vrhl na ni pohled plný opovržení, zklamání a nepochopení. Chvíli mu trvalo vstřebat skutečnost, že ona byla ta podvodnice, kterou přišel vyhnat.

„Sakra,“ zamumlal téměř neslyšně.

Současnost

Merrick Knowles stál v oblíbeném salónku ženy, kterou považoval za svou babičku, a zamračeně pozoroval kvetoucí keře v zahradě. Azurová obloha přímo zvala k potěšení z krásného odpoledne pozdního léta.

Merrick ale měl sto chutí praštit do masivního dřevěného panelu, který nesl široké posuvné dveře. Ovládl se a položil čelo na studené sklo. Několikrát se zhluboka nadechl. Ani po pár minutách to v něm nepřestalo vřít.

Sám nevěděl, proč. Vyděrač, kvůli kterému Avangeline posledních pár týdnů odmítala obnovit svou poslední vůli, byl nakonec odhalen, a vůle oficiálně sepsaná. Jeden z problémů, který Merricka a jeho bratry poslední dobou svazoval, byl vyřešený.

Všechno začalo na jaře, když spolu se Sorenem, Jackem a Foxem přišel na to, že Avangelineina vůle je neplatná. Vzhledem k tomu, že v jejich firmách figurovala jako hlavní akcionářka, obávali se toho, aby se v případě jejího úmrtí nezastavily obchody. Avangelineino zdráhání obnovit poslední vůli v nich vyvolalo podezření a bez váhání se rozhodli zjistit, co za ním stojí.

Postupně se dozvěděli nejen o vyděrači, ale odhalili i tajemství Jackových a Foxových rodičů. Dokonce přišli na to, že Avangeline měla dlouhá léta milence. Jeho identitu ale ještě neznali.

Z vyděrače se nakonec vyklubal Peytonin otec. Peyton byla Malcolmova bývalá a Jackova současná snoubenka.

Druhý problém, na který na začátku léta narazili, byl podstatně složitější. Šlo jim o to odstřihnout Avangeline od Alyson Garwoodové, což se jim nepodařilo. Naopak… všichni bratři propadli jejímu příběhu a uvěřili, že v sobě skutečně může nosit Malcolmovy vzpomínky.

Merrick si hlasitě povzdechl. Nedovedl si představit, jak takové fantazírování někomu vnucuje.

Když za sebou zaslechl cvaknutí kliky, prudce se otočil. Ve dveřích stála jeho matka se stříbrným podnosem s konvicí kávy a šálky. Někdy se mu zdálo, že Jace vypadá stále stejně mladě, jako když tu před lety začala pracovat jako hospodyně. To mu bylo osm. Jindy vypadala na svůj věk. Stále stejně krásná, s milým úsměvem, jen moudřejší a zkušenější.

Ale teď z ní vyzařoval smutek. Merrick pevně sevřel rty. Kdyby se mu podařilo najít Pascoa Kildara, vzal by ho po hlavě jednou z jeho sochařských plastik za to, že jeho mámě tak ublížil. Přál si, aby mohl vrátit čas a předejít románku mezi jeho matkou a bohémským umělcem. Nedovolí nikomu, aby někdo ublížil jeho blízkým. Nikdy.

Jeho úkolem bylo chránit rodinu Granthamových. Své nepokrevné bratry, Jacintu a pokud mu to dovolila i Avangeline. V armádě se naučil spoustu užitečných triků.

Kolik jich ale použil, aby vyděrače odhalil? Ani jeden.

„Měl by ses přestat mračit na svět,“ řekla mu Jace a předala mu podnos, aby otevřela dveře na verandu.

Merrick položil tác na mosazný stolek, nalil do šálků kávu a ležérně se posadil.

„Je tu klid, když všichni odjeli,“ poznamenala Jace.

Merrick si před sebe natáhl dlouhé nohy. „Máme co probírat.“

„Je mi líto Peyton. Skutečnost, že její táta vydíral Avangeline, pro ni musí být strašná.“

„Jack a Noah ji přivedou na jiné myšlenky,“ podotkl Merrick. Vzápětí ho napadlo, že Noaha zplodili během jejich první vášnivé noci. Podobné té jeho s Aly. Jen s tím rozdílem, že z jejich známosti na jednu noc vznikl fungující vztah. Ta jeho naopak skončila katastrofálně.

„Navíc v naší rodině nedáváme hříchy otců za vinu jejich dětem,“ připomněla Jace.

Merrick cítil, jak ho probodává pohledem. Opatrně za slunečními brýlemi zavřel oči. Musel jí dát za pravdu.

„Mají toho za sebou poslední dobou hodně. Byla to jízda na horské dráze,“ řekl Merrick a zhluboka se nadechl.

Peytonin otec Harry nechtěl skončit za výhružky a vymáhání kryptoměny ve vězení, a proto souhlasil s tím, že bude mlčet o pochybném podniku Sklep. Nelegální klub s extrémními sadomachistickými praktikami tajně rozjeli rodiče Foxe a Jacka před jejich tragickou smrtí. Jeho bratři byli přesvědčeni o tom, že Avangeline neměla o podniku ani ponětí, ale o tom Merrick tiše pochyboval.

Avangeline totiž věděla úplně o všem.

Během svého života vybudovala ohromné hotelové a restaurační impérium a podnikatelské kruhy ji považovaly za nejúspěšnější ředitelku své generace. Byla neskutečně inteligentní a hravě dokázala navazovat důležité kontakty. Podezíral ji, že o erotickém klubu věděla, ale nikdy v sobě nesebral dost odvahy, aby ji konfrontoval.

Ozbrojeným vrahům by se postavil kdykoliv, ale na Avangeline Granthamovou si netroufl.

„Je úžasná, viď?“ prolomila Jace ticho. „Moje hrdinka.“

„Moje taky,“ souhlasil Merrick. „Stejně jako ty.“

Jace skromně mávla rukou, ale Merrick se napřímil, sundal si sluneční brýle a vzal ji pevně za ruku. „Mami… dokázala neuvěřitelné věci, to je pravda. Ale nezapomeň, co jsi zvládla ty.“

„Nikdy jsem se za něho neměla provdat,“ zavzpomínala.

Merrick sevřel rty. Moc dobře si vybavoval, jak máma jeho otce zoufale žádala o jídlo a základní oblečení a dostávala za to pravidelně pěstí do obličeje. Vzpomínal si, jak jeho otec hrdě nosil na míru šité kožené polobotky a voněl drahým parfémem, zatímco on a Jace netušili, kdy se zase nají. Ještě dnes před sebou viděl modřiny na mámině obličeji a těle a šrámy po šlehnutí páskem na svých zádech.

„Byl to agresivní parchant, ale dokázala jsi od něj utéct a dlouhé dva roky jsi nás před ním chránila. Dokázala jsi nás uživit úplně sama. Neměla jsi sice vzdělání, ale o to větší byla tvoje energie a motivace překonat všechny životní překážky. Kdybys s ním zůstala, určitě by nás zabil.“

„Já vím,“ špitla Jace a lehce se na syna usmála. „Díky bohu, že jsme zakotvili zrovna tady. U Avangeline.“

Merrick přikývl. Práce hospodyně na panství Calcott pro ně byla záchranné lano. Nemohli tušit, že se přistěhují jen pár dní předtím, než Avangelineiny dvojčata s manželkami zahynou při letecké havárii. Jace automaticky pomohla s organizací pohřbu, připravila pokoje pro čtyři chlapce a objímala je kdykoliv potřebovali teplou náruč. Merrick se v té době moc neprojevoval. Věděl, že bude lepší být nenápadný.

Šest týdnů po obřadu zaslechl Avangeline v důvěrném hovoru s Jace. Chtěla s ní uzavřít formální zaměstnaneckou smlouvu. Merrick i v osmi letech tušil, co to pro ně znamenalo. Jeho otec by je mohl snadno vypátrat.

Tajně vklouzl do Avangelineiny pracovny, aby jí problém vysvětlil. Probodla ho tenkrát přísným pohledem, jako by mu chtěla naznačit, co si dovoluje bez pozvání překročit její práh.

Vytáhl košili a ukázal jí růžové jizvy po bičování páskem. Pak jí ještě ukázal šrám na bradě a pod okem.

„Pokud nás tu otec najde, zabije nás,“ řekl tenkrát. „Měl bych takový návrh…“

Avangeline shovívavě naklonila hlavu. „Poslouchám.“

„Ty ochráníš mou mámu a já tvoje vnuky.“

„Vždyť je ti teprve osm, synku. Jak si to představuješ?“

„Pošli mě do stejné školy kam chodí Malcolm, Fox, Jack a Soren.“

Avangeline přikývla a na důkaz uzavření nepsané smlouvy si s ním potřásla rukou. O měsíc později už byl přihlášený do školy jako Merrick Knowles. Když mu bylo patnáct, Avangeline si ho zavolala s Jace k sobě a oznámila jim, že už nemusí mít strach. Jeho otec byl po smrti.

Avangeline pro ně dělala mnohem víc, než co jim na začátku přislíbila. Platila mu soukromou školu i univerzitu. Podpořila ho ve vstupu do armády a brala ho jako svého dalšího vnuka. Když se vrátil z výcviku, svěřil se jí s plánem otevřít malý karavan s nabídkou zdravých jídel. Pomohla mu sepsat obchodní plán a podpořila ho nemalou finanční částkou, aby nakonec mohl z mlhavého snu vybudovat miliardový mezinárodní podnik. I když to nebyla jeho pokrevní babička, udělal by pro ni cokoliv.

Vystopovat jejího vyděrače se mu ale nepovedlo.

„Proč jsi pořád tak neklidný?“ opáčila Jace a letmo se rozhlédla kolem sebe. „Nevidím, že by byla Aly nablízku.“

„Opravdu vtipné,“ zašklebil se.

Po jejich jediné společné noci plné vášně a extáze následovaly tři měsíce urážek a slovních útoků. Nedokázal se tenkrát ovládnout a vpálil jí přímo do tváře, že ona musí být podvodnice, která se snaží Avangeline obrat o majetek.

Její reakce mu stále rezonovala v uších. Měl jsi štěstí, že jsi mě dostal do postele ještě předtím, než jsem zjistila, jaký jsi hulvát. Raději bych si utrhala všechny nehty kleštěmi, než abych tu hloupou noc zopakovala.

Pravda byla, že ta noc nebyla ani trochu hloupá… byla nezapomenutelná.

Přinesla mu tenkrát asi úplně nejlepší sexuální zážitek. A že jich měl za sebou víc, než by bylo vhodné.

Prožili spolu sex plný vášně, něhy, sex ve sprše, sex za svítání… ostatně kvůli němu poprvé v životě přišel pozdě na pracovní schůzku. Nemohl se jí nabažit, a dokonce udělal něco, co nikdy předtím. Neměl rád závazky. Dětství s agresivním otcem ho vyléčilo z představy lásky na celý život. Moc dobře věděl, že by nikdy nedokázal ublížit ženě, ale na lásku až za hrob také nevěřil.

Přesto nedokázal Aly vymazat z hlavy. Neustále před sebou viděl její husté kaštanové vlasy s mahagonovými odlesky a hluboké oči barvy zlatého medu. Toužil po ní, ale nedokázal ji pochopit. A rozhodně jí nedůvěřoval. Její důvod, proč ještě stále pobývala na panství, pro něj zůstával záhadou. Zároveň byl přesvědčený o tom, že od Avangeline a její rodiny něco chce. Nevěřil, že pohádka o buněčné paměti s tím má nějakou souvislost. Během dlouhých třech měsíců ale nedokázal přijít na další záminky.

Byl však odhodlaný záhadu okolo Aly rozluštit po dobrém nebo po zlém.

DRUHÁ KAPITOLA

Z okna v protějším křídle panství pozorovala Merricka s Jace Aly Garwoodová. Oči se jí leskly slzami a v hlavě se jí honily smutné myšlenky. Rodina Granthamových v čele s Avangeline byla spoutaná čistou láskou víc než krví. Fox, Jack a Malcolm byli bratři, Soren jejich bratranec a Merrick jako by ke všem patřil odjakživa. Všichni chlapci brali Jace jako jejich mámu a Avangeline jako babičku. DNA a krevní skupina v téhle rodině nebyly zásadní.

Aly přemítala, jestli si vůbec uvědomovali, jaké měli štěstí. I přesto, že prožili tragédii a ztratili rodiče, stále měli náruč, do které se mohli schovat.

Alyina starší sestra zemřela na předávkování a rok a půl po její transplantaci odešla i maminka. V lékařské zprávě figurovalo slovo rakovina v posledním stádiu, ale Aly byla přesvědčená o tom, že ji způsobil stres. Martineino tělo nedokázalo dál snášet dlouhé hodiny v práci následované neustálou péčí o nemocnou dceru. Celý kolotoč ji nakonec tak vyčerpal, že když se Aly zotavovala po operaci, její tělo to nakonec muselo vzdát.

Aly si zajela prsty do vlasů a odhrnula husté prameny z obličeje. Přestože už uplynulo devět let, maminka jí chyběla ještě víc než na začátku. Tomu nerozuměla. Měla za to, že zármutek časem vybledne a nesedá na duši takovou váhou.

Ona si ale připadala čím dál opuštěnější.

Naštěstí jí ještě zbýval Malcolm. Zůstane s ní do té doby, než si ujasní, proč letadlo s jeho otcem havarovalo.

Aly si povzdechla nad svými nepodloženými a nelogickými úvahami. Nevěřila na duchy ani na život po životě. Nevěřila ani tomu, že by Malcolm její myšlenky jakkoliv řídil. Nakonec ale jistému propojení podlehla a rozhodla se přijít hádance na kloub.

Během prvních

Vážení čtenáři, právě jste dočetli ukázku z knihy Podezřelý záměr.
Pokud se Vám ukázka líbila, na našem webu si můžete zakoupit celou knihu.