Informace obsažené v této knize nemají nahradit doporučení vašeho lékaře nebo jiného zdravotníka. V otázkách týkajících se vašeho zdraví byste se měli poradit s lékařem, zejména pokud trpíte nějakým onemocněním, a také před začátkem či koncem užívání léku a před změnou jeho dávkování. Rozhodnutí ohledně zdravotní péče jsou výhradně odpovědností čtenáře. Autorka ani vydavatel nenesou odpovědnost za případné nepříznivé účinky, o nichž mohou čtenáři tvrdit, že je zažili, ať už přímo, či nepřímo, v souvislosti s informacemi obsaženými v této knize.

České vydání vyšlo ve spolupráci se St. Martin’s Publishing Group. Všechna práva vyhrazena.

Learning to Trust Yourself

Copyright © Tama Kieves, 2025

Translation © Helena Hartlová, 2026

© Nakladatelství JOTA, s. r. o., 2026

ISBN epub: 978-80-7689-781-6

ISBN mobi: 978-80-7689-782-3

Knihu věnuji všem, kdo jsou navzdory pochybnostem o sobě puzeni po vzoru lososů naslouchat svému vnitřnímu směřování. Bojovníkům za víru v sebe – všem, kdo k sobě chovají dostatek lásky a úcty, aby dokázali ctít vlastní nepostradatelné světlo.

Všem kreativcům, průzkumníkům na poli vědy, vědomým představitelům průmyslu, průkopníkům, milovníkům lidstva a poslům, kteří odvážně vstupují do neznámých končin a nacházejí svatý grál. A mladé ženě ve mně, která oslovovala svého vnitřního učitele a řídila se svými instinkty.

Kéž každá duše najde svou cestu domů!

Návrat domů je znovuobjevením naší pravé podstaty – jsme těmi, pro něž nic není nemožné, pokud nasloucháme své pravdě a věříme si.

Všechno se změní, pokud se změním já.

Moje problémy nezmizely. Už ale nepředstavují ničivou sílu ani zásadní překážku. Stávají se připomínkou toho, že je třeba hlouběji se ponořit do víry v sebe, důvěřovat svému propojení s tajemným dobrem – a znovu se zcela otevřít zázraku vlastního života.

Žít se dá dvěma způsoby. Můžeme myslet na všechno, co by se mohlo pokazit a co se zrovna nedaří. Nebo se můžeme zlepšovat v naslouchání ujišťující inteligenci v našem nitru, životodárné moudrosti, jež se vyznačuje přesností a bezprostředností. Já sama chci žít právě z téhle identity – z té, která je plnokrevná a zacílená. Jsem přesvědčená, že pokud nežiju z téhle identity, nežiju vůbec. Domnívám se, že to platí pro každého z nás.

Tama Kievesová

Úvod a zasvěcení

PROČ JE VÍRA V SEBE SMYSLEM NAŠEHO ŽIVOTA

Chystám se vám vyprávět o chaotické a neskutečné cestě mého života, která mě přivedla k naslouchání vlastnímu já. Naučím vás všemu, co znám. Ale nejdřív ze všeho vám chci chrstnout do obličeje sklenici studené vody. Z čisté lásky, samozřejmě…

Potřebuji vás vytrhnout ze starého, zaběhaného pořádku.

Právě v tuhle chvíli jste předmětem krádeže – někdo vám krade dny vašeho života. Dokážete si to představit? Ta osoba vám stejně jako neodhalená choroba ujídá měsíce, možná roky, které jste mohli prožít. Tohle není přehnané dramatizování. Je to budíček… výzva k tomu, abyste svůj život začali žít naplno, s plnou vervou, vášní, porozuměním a se zárukou vnitřního klidu. Protože pokud si nevěříte, ta praštěná osoba, co vás okrádá o vzácné dny života, jste vy sami.

Vím, jaké to je, když si člověk nevěří. Panebože, jak já o sobě pochybovala! Nejistota mě otravovala po způsobu nervózních dětí, stařenek věčně lomících rukama, posměváčků ze zadních lavic. Pak jsem se začala učit, jak naslouchat sama sobě a pravdě toho, co vím. Je to jako začít docela nový den. Chci, abyste to zažili i vy. Nejen dny, ale měsíce a roky. Na nic nečekejte. Milujte svůj život teď, ne až někdy v budoucnu.

Když si nevěříte, nevyužíváte vlastní vyšší zdroje – ne tak, jak byste je využívat mohli. Je to jako smyčka na zahradní hadici – voda nemůže tryskat. Při pár kapkách nebo ubohém čůrku vody nemůžete čekat výjimečný život, přestože někteří z nás si myslí, že vyhrají jedině tehdy, když se budou držet zpátky.

Možná máte pochybnosti o genialitě a prozíravosti své vlastní životní síly. Já žádné pochybnosti nemám. Zažila jsem, co se stane, když své síle důvěřujeme. Nemáte zdání, co všechno můžete dokázat, když jste naplno ve svém živlu.

Život se vám nemusí prostě dít. Jste vědomými bytostmi, což má svůj důvod. Nosíte v sobě živé světlo, které dokáže změnit jakoukoli okolnost. Nebylo by úžasné se to naučit?

Samozřejmě víte, že člověk musí být „realista“. Nezačít se v tomhle šíleném světě plném matric a materiálna utíkat k příliš pozitivnímu nebo snad „duchovnímu“ nastavení. Chápu. Studovala jsem práva na Harvardu. Víc vám říkat nemusím. Kdo by chtěl vypadat bizarně? Být jako Pollyanna? Nechcete se mýlit. A rozhodně nechcete být přistiženi s krystaly a duchařskými pomůckami v rukou.

Děláte si ovšem uzel na své zahradní hadici. Namlouváte si, že bezpečnější než naslouchat sobě je poslouchat druhé. Rozhodujete se důvěřovat masám namísto toho, abyste věřili vlastním instinktům, vlastnímu vědoucímu srdci, své zázračné božské inteligenci, nebo jak chcete odhalení neprůstřelných informací nazývat.

Je možné, že zaléváte zahrádku poznání a důvěřujete svému napojení na odvážné intuitivní síly jen občas. Přesvědčujete sami sebe, že se chováte „zodpovědně“. Předcházíte zklamání.

Ve jménu rozumu ovšem otupujete svou vyšší inteligenci. Protože jistá část vašeho já cítí, že existuje i jiná cesta. Že existuje vaše cesta. Tak by to v životě mělo chodit.

Když nebudete sami sobě věřit, když si budete říkat, že musíte být „realisté“, může to mít své následky:

Nevědomky učíte své oči a uši hledat vlastní identitu, která je omezenější než ona nekonečná energie vašeho nitra. Přivykáte si na svůj obraz jako bezmocná osoba, kterou drží zpátky představa o tom, „jak to na světě chodí“. Sami ten obraz živíte. Jste to vy, kdo si takový svět tvoří. Znovu a znovu.

A přitom cítíte, že to není ono. Naředěný život není život, který milujete. Všechno působí povědomě – jen to není to pravé.

Toužíte po úplnosti, nechcete potlačovat instinkty, chcete se stát osobou ze svých snů. Víte, že máte na víc a že je z čeho vybírat. Prostě to víte.

Ta touha nezmizí, ani když budete mít snahu ji přehlížet. Je neustále přítomna. Není to přelud ani pohádka. Je to poznání. Je to hlas vašeho vnitřního průvodce. Toužíte po pocitu, že jste tím, kým skutečně jste. Je to vaše nezadatelné právo. Vaše nastavení. Vaše melodie. Váš kód.

Smyslem vašeho života je naslouchat vnitřnímu hlasu – ale naslouchat hlasu lásky ve vás namísto hlasu strachu. Hlasu síly namísto hlasu slabosti. Jde o změnu paradigmatu. O způsob, jak vstoupit do nové identity – navázat skutečný vztah se sebou a s reagujícím, živým vesmírem.

Proč se neodhodlat k tomu, že svůj výjimečný život začnete skutečně žít? Vyzývám vás, abyste se přestali řídit průměrným uvažováním – a důvěřovali integritě své lásky a toho, co víte. Prozkoumejte svou sílu na nové úrovni. Přitakejte vlastní originalitě, inteligenci a napojení. Odvažte se zažít dobrodružství svého života.

Přesně to se stane, když se naučíte důvěřovat sami sobě. Ukážu vám, že tu cestu už v sobě máte. Připomenu vám, že máte vnitřní vedení. Připomenu vám, že něco se vždycky daří.

Celou dobu ovšem budete muset věřit sami sobě a své jedinečné cestě.

Bude to vypadat například takhle: vydáte se po směru instinktu vedeného vašimi smysly. Nebudete potlačovat své impulzy, své opravdové pocity. Nebudete shromažďovat důkazy o nedostatcích, ale o kvantových skocích, o lásce a podpoře. Konečně budete stát na své straně, stanete se dirigenty, choreografy a tiskovými mluvčími vlastní cesty možností. Je to způsob, jak se odbrzdit a využívat na maximum odpoutanou hnací sílu. Dokážete si to představit? Já ano.

Mimořádně zaměřená pozornost přináší mimořádné výsledky

Při správně zaměřené pozornosti se v mozku aktivují obvody a energie, o jejichž existenci jste neměli tušení. Jiný úhel pohledu vám změní svět. Víra v sebe je zaměření, kterému se nic nevyrovná: Naučíte se, jak se přestat shazovat. Odnaučíte se všechny domněnky, které oslabují a rozmělňují vaše schopnosti a vitalitu.

A možná si svoje bytí oblíbíte způsobem, který vám dovolí dosáhnout téměř čehokoli, po čem zatoužíte.

Byla bych šťastná, kdybyste tuto planetu jednou opouštěli bez jakýchkoli pocitů lítosti. Se svobodou v žilách. S kapsami plnými mořských lastur. Za pobrukování životní melodie, se zřetelnými otisky nohou za sebou. V reálném čase můžeme tvořit s využitím čehosi, co připomíná posvátné síly. Můžeme zažívat reálný čas, zázraky, optimalizaci a návrat domů – skutečně čas svého života prožít.

To všechno je možné, pokud si budete hluboce věřit. Dá se to naučit. Dá se to procvičovat. A přesně to vám nabízím v téhle knize.

Staňte se svými vlastními duchovními spojenci

Jednu věc vím jistě: Náš život odráží jako v zrcadle konverzaci odehrávající se v naší hlavě. Pokud změníme své přesvědčení o tom, kdo jsme, ocitneme se v jiných prostorech, v nových kvantových polích, ve zcela novém světě.

Náš život se kymácí, když se kymácíme my sami.

Celý život jsem si myslela, že si stačí nastavit vnější stránky svého života tak, aby vypadaly určitým způsobem, a budu se opájet pocity úspěchu, štěstí a výjimečnosti. Byla to ovšem naprosto chybná rovnice.

Naletěla jsem na ten zpozdilý, pošahaný příslib, který nám všem vštípili: když budete správně žít, budete se správně cítit. Dnes už vím, že je to naopak: správný pocit ze sebe probouzí správné žití. Ať se děje, co se děje.

Navzdory pochybnostem, které jsem o sobě v životě měla, jsem se dostala až sem. Navzdory shazování sebe sama. Navzdory porovnávání se s druhými.

Ale co kdybych vsadila na svůj vlastní plán – bez váhání a neustálého hodnocení?

Co kdybych svoje instinkty oslavovala, místo abych je tlumila? Co kdybych důvěřovala jen jedinému hlasu v sobě?

Co kdyby to byl hlas mého „inspirovaného já“… neochvějný hlas síly a lásky?

Jak by se mi žilo, kdyby se chodbami mého nitra rozléhalo hlasité „ano“?

Jedno vím jistě: jsem jediná osoba, s níž prožiju celý svůj život, každičké nadechnutí, možná dokonce až na věčnost.

Je načase přestat se sebou bojovat a oslabovat své nadšení. Je čas začít se prát za sebe a za pravdu, kterou znám. Je načase, abych se sklonila před svým vnitřním ochráncem a povstala spolu s tím vším, kým jsem, ve jménu vlastní celistvosti.

Stanu se svým vlastním duchovním spojencem, svým vlastním guruem – šampionem svého života, přivolávačem deště. Totéž přeju i vám.

Protože pokud chceme být výjimeční, stačí odmítnout možnost, že bychom se svým vlastním životem měli probelhat.

VÍTEJTE DO SVÉHO VÝJIMEČNÉHO ŽIVOTA

Jsem nesmírně vděčná za to, že jste tady se mnou. Popíjím mátový čaj s pomerančem a zázvorem, píšu tahle slova a představuji si váš ideální život. Mám dojem, že se setkáváme v pravý čas. Tahle kniha vám nabízí sezení s koučem, cvičiště nebo lekci létání, jak je libo. Máte mimořádné schopnosti. Sami to víte. Vím to i já. Můžu vám je pomoct odemknout.

Máte na výběr: Můžete si stát v cestě, nebo objevit svou vlastní cestu

Tuhle knihu jsem musela napsat. Ve stanici newyorského metra můžete číst cedule, na kterých stojí: „Když si něčeho všimnete, nenechte si to pro sebe.“ Já si rozhodně něčeho všimla, a všímám si pořád.

Začalo to mou vlastní změnou kariéry a života (o tom později). Během desetiletí, kdy jsem vedla ostatní k tomu, aby využívali své úžasné vnitřní síly a tvořili si život a práci, které budou milovat, jsem vypozorovala zásadní dynamiku. Prostřednictvím svých knih, soustředění, online programů a individuálních sezení jsem vyučovala a koučovala tisíce lidí po celém světě. Neustále zjišťuji následující:

Neúspěšní lidé stojí sami sobě v cestě.

Úspěšní lidé objevili svou vlastní cestu.

Ručičku na vahách pokaždé posouvá jeden zásadní faktor: víra v sebe sama.

Lidé, kteří objevili svou vlastní cestu, neztráceli čas pochybováním o sobě, úvahami o vlastních domnělých pochybeních nebo o tom, že všichni ostatní mají na život lepší recept nebo žijí lépe. Tihle nekonformní lidé se naučili naslouchat sami sobě, vyburcovat se ke skvělým výkonům, mít výdrž, dokázat si odpustit a pouštět se do inspirativních činností. Stali se svými vlastními spojenci a partnery svých vnitřních sil, a tím se všechno změnilo. Dotkli se magického. Uvěřili ve svůj vlastní druh magie. Sláva!

VÍRA V SEBE JE CESTA

Tahle kniha vám pomůže vyhnout se cestou většině obvyklých překážek, včetně těch, které si stavíte sami. S každým pokynem k větší víře v sebe se otevřete záměrnějšímu způsobu života. Připravte se na instinktivnější prožívání… a pocit, že se váš život ubírá správným směrem.

NÁŠ BLOK JE NAŠÍ VSTUPNÍ BRANOU

Proč je výhodnější zaměřit se spíš na bloky než na kroky vedoucí k větší sebedůvěře? Řeknu vám proč. Všichni nejspíš víme, že když chceme zhubnout, měli bychom jíst víc kapusty než lasagní. Tak proč to miliony lidí, kteří by zhubnout chtěli, prostě nedělají? Protože skutečná změna se neodehraje v okamžiku, kdy nám někdo řekne, co máme dělat.

Skutečná změna nastane, když se odblokujeme.

Když změníme svá přesvědčení o sobě a svých životech, dokážeme cokoli.

Přesně z toho důvodu jsem si začala všímat toho, co lidem brání, aby si tvořili život podle vlastních představ. Moji klienti a studenti se většinou domnívali, že je blokují vnější okolnosti, jako je zdraví, peníze, čas nebo nevhodné návyky. Ale v tom to nikdy nevězelo. Rozhodující bylo pokaždé to, čemu sami věřili, co si o sobě namlouvali.

Ano. Správný vztah k sobě všechno mění. Proto se zaměříme na nejčastější, neuvědomované procesy, které nám brání důvěřovat své vnitřní moudrosti a duchu. Odstraníme svá omezení. Pamatujte si, že za překážkami, které si stavíme do cesty, se skrývá utajovaná energie. Náš „blok“ je naší vstupní branou.

ANO, I VÁŠ ŽIVOT JE BEZCHYBNÝ

Váš život se možná nepodobá tomu, co si podle svých představ zasluhujete. Což vůbec neznamená, že vámi v každé situaci neproudí síly vyšší moudrosti. Možná jste se zasekli na „obrazu“ svého života, ale vaše duše je na výpravě za větším dobrodružstvím.

Jakoukoli okolnost můžeme využít k otevření své jediné, nespoutané, pravé cesty.

Jde totiž o tohle: Nemůžeme znát cestu k inspirativnímu životu nebo výjimečnému výsledku. Můžeme ovšem navázat vztah s vlastním velkolepým vnitřním vedením. Je to jediný krok, který skutečně musíme udělat.

NĚCO MÁLO O MNĚ, POKUD VÁS TO ZAJÍMÁ…

Začala jsem psát knihy, koučovat a vést školicí kurzy, protože jsem chtěla pomáhat druhým objevovat a žít život, který je oslovuje. Moje osobní proměna začala s hledáním životní náplně.

Před lety jsem změnila profesi. Prošla jsem dokonalou proměnou. Vystoupila jsem z jednoho světa, z jednoho způsobu žití ve světě, a vstoupila do jiné stratosféry.

Dovolte mi vrátit se zpátky. V mládí jsem se chtěla stát spisovatelkou. Všichni ale „věděli“, že tvůrčí činností se nedají vydělat peníze. Moje newyorská ortodoxně židovská rodina, školní poradci a snad celé východní pobřeží na mě tlačili, abych byla praktická. Vzala jsem „rozum“ do hrsti a šla na práva. Harvardská práva jsou tak „rozumná“, jak jen mohou být. Absolvovala jsem s vyznamenáním a umlčeným srdcem.

Nastoupila jsem do elegantní advokátní kanceláře s perspektivou budoucího partnerství a všechno vypadalo skvěle. Až na to, že v mém nitru kroužili supi a dnem i nocí do mě klovali – dobře poznají, když je něco bez života, a nezajímá je, jestli mrtvolu zdobí drahé náušnice a rtěnka.

Žila jsem cizí život – což je stejné, jako bych nežila vůbec. Pravda nás vždycky vyzve k nápravě. Někdy se vyjeví prostřednictvím bolesti.

V silných bolestech jsem provedla nemyslitelné: Opustila jsem všechno to, co jsem znala. Bez jakéhokoli plánu. Jen s trochou peněz, ale s radostnou nadějí v srdci. Byla to ta nejdůležitější věc, jakou jsem kdy udělala.

O změně své profesní dráhy píšu i v dalších knihách, stejně jako o zázračné cestě získávání víry v sebe, jejímž výsledkem bylo vydání mého prvního titulu Tentokrát tančím! (This Time I Dance! Creating the Work You Love). Několik příběhů o změně profese uvádím i v téhle knize, protože mám za to, že poznatky získané při změně profesní dráhy jsou univerzální a pozoruhodné. Stejné zásady se dají uplatnit pro jakýkoli druh změny.

V téhle knize se soustředím na vytváření takového vztahu k sobě, který nám umožní změnit cokoli – a všechno. Při své transformaci jsem si musela hledat vlastní směr a vlastní odpovědi. Dlouho jsem žila s domněnkami o tom, co můžu mít, kdo jsem a co je možné. Postupně jsem si začala uvědomovat, že by mohla existovat i odlišná realita, kterou můžu poznat nasloucháním svému odlišnému já, svému „inspirovanému já“.

Cestu sebepoznávání a vytváření stále se rozšiřujícího života svých snů jsem neopustila. Učit se důvěřovat sobě a svým neomezeným možnostem budu po celý zbytek života. Zvu vás, abyste se ke mně přidali. Mám radost, že se s vámi o tenhle prostor nekonečných zázraků můžu podělit.

PŘEHLED O TOM, CO VÁS V TÉHLE KNIZE A NA VAŠÍ VLASTNÍ CESTĚ ČEKÁ

Čtěte knihu se sebedůvěrou. Možná patříte mezi luční kobylky a budete chtít poskakovat. Klidně se vrhněte na kapitolu, která právě teď upoutala vaši pozornost. Jen do toho, rebelové!

Každou kapitolu můžete pojmout jako individuální seminář se mnou. Absolvujte seminář, který potřebujete, i když „není v pořadí“. O správném pořadí rozhodují vaše instinkty. Každou kapitolu nebo cvičení můžete dokonce číst jako denní meditaci. Úmyslně jsem je psala jako samostatné části (přestože se všechny navzájem umocňují).

Knihu můžete pojmout i jinak. Můžete se vydat na samostatnou cestu postupným čtením, praktikováním, zodpovídáním otázek a procvičováním. Kniha vás zavede tam, kam si přejete jít – i když se to občas může odehrávat trochu nečekanými způsoby.

Při výuce se ráda dělím o hlubší nuance, kterým říkám „plošky diamantu“. Chápejte tuhle knihu jako světlo rozkládající prizma, protože pravda nikdy není plochá ani univerzální. Každá ze sedmi částí knihy se dotýká zásadního bloku víry v sebe sama. Jednotlivé části se skládají ze čtyř nebo pěti kratších kapitol, které daný blok zkoumají z různých úhlů a umožní vám prožít konkrétní průlom.

Mapa vaší cesty vypadá následovně:

1. Blok a průlomový poznatek: Před každou částí si můžete udělat přehled o tom, jak vám její kapitoly pomohou si víc věřit.

2. Praktikování: Jde o podstatu učení – při čtení to mějte na paměti a sledujte, jak se praktikování projevuje ve vašem životě.

3. Vyučování: Moje slova a vaše vnitřní poznání spolu povedou dialog. Vstřebejte poselství příběhu. Uslyšíte to, co potřebujete slyšet.

4. Otázky: Na konci každého úseku vám řízená reflexe pomůže uplatnit poznatky, které jste právě vstřebali.

5. Víra v sebe: Stěžejní body kapitoly. Nabízí skvělé náměty pro výtvarnou tvorbu, deníkové zápisy, diskuse a meditace.

6. Cvičení: Pomohou vám odhalit hlubší směřování a průlomové poznání.

7. Další zdroje: Na konci tohoto úvodu naleznete patnáct bodů nazvaných Kodex víry v sebe – silná patnáctka. Jde o zásady, k nimž se můžete vracet, kdykoli budete potřebovat radu. Na konci knihy uvádím odkazy na sociální média, kde najdete moje každodenní tipy a inspirativní náměty. Sestavila jsem taky speciální kolekci videí, meditací a dalších materiálů, s cílem obohatit tuhle knihu a váš život. Doporučuji vám vyzkoušet obsáhlý balíček nazvaný Trust Yourself Mega Pack, který obsahuje neocenitelné nástroje nápomocné při snaze o větší víru v sebe a plnější prožívání vašeho výjimečného života. Je pro vás ke stažení zdarma na str. 300. Můžete si ho ovšem stáhnout už teď a obohatit si zážitek z čtení knihy.

Příběhy obsažené v knize

Píšu na základě osobních, často velmi intimních zkušeností a zážitků. Možná se budete sami sebe ptát: Proč mi vykládá tolik podrobností o bývalém příteli nebo o přijímání asistentky? Je to můj způsob výuky. Účastníci mých seminářů zažívají více „aha“ momentů (a smíchu), když se s nimi podělím o osobní příběhy, které jednotlivé body výuky dokreslují. Jsme společenští a zvídaví tvorové. Příběhy a příklady si pamatujeme daleko lépe než fakta a návody. Příběhy nám pomáhají procítit a prožít změnu paradigmatu – od informací k transformaci.

Navíc se mnou navážete vztah. Kdo ví, možná pro vás bude „inspirativní“ zjištění, že jsem musela zažít tolik příběhů, abych se poučila o věcech, které vám předávám. Je zjevné, že máme všichni naději.

Možná si všimnete, že některá témata uvádím opakovaně. Opakuji dokonce i určité prvky některých příběhů. Není to proto, že bych zapomněla, co už jsem napsala. Ne, tak zlé to se mnou zatím není. Jde o to, že se všichni učíme opakováním.

Každá část knihy je koncipována jako samostatná, abyste si mohli sami určovat pořadí. Občas do nich vkládám informace, které se objevily v jiné kapitole, jelikož nechci předpokládat, že už jste ji četli.

Všechny moje příběhy jsou pravdivé. Všude tam, kde píšu o svých klientech, jsem ovšem změnila jména a identifikační údaje, abych chránila jejich soukromí. Totéž platí o některých z mých dřívějších vztahů. Malinko jsem pozměnila i drobné aspekty svých vlastních zkušeností. Zásadní pravda zůstává.

Poselství Kurzu zázraků v téhle knize

Kurz zázraků je program zaměřený na rozvoj duchovního nastavení mysli. Jde o knihu, která si získala srdce milionů čtenářů po celém světě. Hlavním poselstvím je žít v lásce, a ne ve strachu. V téhle knize používám řadu konceptů, které z Kurzu zázraků vycházejí. Sdílím je, jelikož jsem tuhle převratnou nauku studovala a vyučovala po celá desetiletí a mám ji zažitou. Nesnažím se ale nikoho obracet na víru. Nepotřebujeme zabíjet obětní zvířata ani vstupovat do kultu.

Kurz zázraků jsem si našla, nebo možná on našel mě, v době, kdy jsem ve svém životě zoufale potřebovala získat větší pocit bezpečí. Můj tehdejší přítel řekl, že mi kurz pomůže uspět v psaní, v podnikání a v životě. Měl pravdu. Následně se ovšem tahle cesta k mému hlubšímu já stala mým životem. Dodnes žasnu. Připomíná to pohádkovou révu, která převzala vládu nad mou zahradou – a nad mým srdcem.

Upřímně mi pořád připadá šílené, že mě uchvátila zrovna tahle duchovní cesta. Jelikož jsem původem Židovka a výchovou dbalá svého image, správně bych měla upřednostňovat typ učení doporučovaného v New York Times. Nebo něco módního, jako je výprava do Nepálu či holohlavý guru se složitým jménem a mantrou. Ani po té spoustě let, kdy Kurz zázraků studuji, jsem se nesžila s jeho maskulinním a nábožensky znějícím jazykem. Ale jeho podstata mě i nadále ohromuje. Právě proto jsem cítila potřebu převzít génia té práce a převést ho do jazyka přístupnějšího dalším lidem. Pro upřesnění podotýkám, že Kurz zázraků není náboženství. A také to, že tento trénink duchovního nastavení mysli nevylučuje další cesty k uzdravení. V předmluvě ke Kurzu zázraků stojí: „Jeho jediným účelem je nabídnout lidem způsob, jak najít svého vnitřního učitele.“

VYDEJTE SE NA CESTU: PŘESTAŇTE ROZUMOVAT, ZAČNĚTE DŮVĚŘOVAT

Co byste dělali, kdybyste věděli, že ve svém životě můžete důvěřovat sami sobě a zdroji láskyplné inteligence? Mám návrh: Zkuste prožít jeden měsíc tak, že si v každé situaci budete opravdu věřit.

Otestujte koncepce z téhle knihy – nepodrobujte je analýze, prostě je použijte.

Naslouchejte pouze vnitřnímu hlasu, který k vám promlouvá laskavě a s autoritou.

Žijte tak, jako byste se vždycky rozhodovali správně.

Zkušenost vás toho naučí víc než zpochybňování.

Aktivita je mocnější než přemýšlení

Většinu života jsem prožila ve své hlavě, přemílala myšlenky, místo abych se doširoka otevřela prožívání. Jako někdejší advokátka jsem školená v hledání negativ. Moje mysl je jako tajný agent neustále předjímající pohromy, zatímco všichni ostatní se vyhřívají na slunci, pozorují hvězdy a sbírají borůvky. Tyhle dovednosti jsou překvapivě naprosto neslučitelné s vírou v sebe, která je pro vedení inspirativního života nezbytná.

Inspirativní život je založený na zkušenostech. Není něčím, co si můžeme předem spočítat nebo přesně určit.

Inspirativní život se odehrává, když se pohybujeme vpřed, ne když o pohybu vpřed uvažujeme. Odpovědi na svoje otázky nezískáme, dokud nepodnikneme dobrodružství. Je to právě dobrodružství, které nám na naše otázky dává odpovědi. Proto jsem se musela naučit, jak se z tazatelky stát hledačkou – osobou, která se vydává hledat vlastní odpovědi.

Možná to znáte. Bála jsem se věřit si, protože jsem měla hrůzu ze zklamání. Bála jsem se věřit v „pozitivní energii“, ve „vesmír“ nebo v cokoli, z čeho jsem měla hřejivý pocit. Nechtěla jsem sama sobě přivodit zlomené srdce. Uměla jsem poukázat na situace ve svém životě, kdy jsem v něco uvěřila, a ono to nevyšlo. Už jsem se nechtěla znovu otevřít, abych nezažila další zklamání.

Dnes vím jedno… znám pravdu, která působí jako roj meteoritů nebo jako klíč ke dveřím, které byly vždycky zamčené:

Zklamání nebylo důvodem, proč jsem přestala věřit.

Zklamání jsem ucítila, když jsem věřit přestala.

Ano, staly se věci, které nedopadly podle mých očekávání nebo přání. A já se rozhodla přestat věřit. Uzavřít srdce. Všechno vzdát. Opustila jsem samu sebe, a tím sabotovala svůj způsob uvažování, svoje nadšení a svoje činy. Ztratila jsem schopnost dělat cokoli progresivního, co by vedlo k lepším výsledkům. To byla podstata problému, příčina černé díry, v níž jsem se ocitla.

Pravda je totiž jednoduchá: Kdykoli jsem zůstala otevřená a šla jsem po své cestě dál… dál věřila ve svou cestu…, objevila jsem věci, které mě ve víře v mou cestu utvrdily.

Vydejte se na svou cestu

Pusťme se do toho. Tohle je vaše tajemná Petriho miska, vaše osobní dobrodružství. Nemusíte to udělat dokonale. Prostě začněte. Je to začátek vašeho výjimečného života.

ZÁSADY VÍRY V SEBE

Zásady víry v sebe představují pravidla umožňující výjimečný život. Jde o destilovanou esenci téhle knihy. Můžete se k nim kdykoli vrátit a vyhledat si pravidlo, které budete v daném okamžiku svého života potřebovat.

Poznámka: Krásně graficky zpracovanou verzi zásad můžete získat po zaregistrování v odkazu na konci této knihy, jako součást velkého balíčku Trust Yourself Mega Pack, který je ke stažení zdarma.

ZÁSADY VÍRY V SEBE – SILNÁ PATNÁCTKA

1. Správný vztah k sobě proměňuje všechno ostatní.

2. Když přestávám poslouchat svůj vnitřní kritický hlas, slyším hlas svého vnitřního génia.

3. Vidím víc toho, co hledám. Ve svém životě se soustředím na důkazy svědčící o hojnosti.

4. Když miluji to, co mám před sebou, všechno se mi daří.

5. Vzdávám se myšlenek na to, kde bych podle mého názoru měl/a být. Jsem na cestě, kterou dosud nikdo neprošel.

6. Vytvářím si svůj pohled na svět, protože můj pohled se stává mým světem.

7. Neexistuje žádná statická skutečnost. Všechno je v pohybu spolu se mnou.

8. Moje touhy jsou posvátné. Mám je z nějakého důvodu. Sleduji nápovědy.

9. Dávám si svolení být v procesu. Proces přináší vyjasnění.

10. Žiji svůj pravý život. Mám vedení. Dělám ta nejlepší rozhodnutí, jaká v tuhle chvíli dělat můžu.

11. Kdyby tady pro mě nic nebylo, nemohl/a bych tady být. Dějí se tu zázraky.

12. Mám svou trajektorii a něco vždycky vyjde. Něco vždycky vyjde.

13. Překračuji hranice běžných přesvědčení. Končím se slabošskou váhavostí. Dělám mílové kroky.

14. Projevuji trpělivost. Přestávám se bránit obtížím. Překonávám svou minulost.

15. Stojím si za svým světlem. Stojím za osobou, o které vím, že jí můžu být. Jakoukoli jinou možnost odmítám.

A jako bonus: Rozhoduji se být zosobněním lásky. Vnáším do prostoru energii dobré vůle.

První část

Od sebekritiky k sebelásce

Probuzení génia v nás

Blok: Sebekritika

Průlom: Hlas lásky k sobě

Pokud nasloucháme vnitřnímu hlasu sebekritiky, sami sobě se stavíme do cesty.

Pokud nasloucháme vnitřnímu hlasu sebelásky, objevujeme svou vlastní cestu.

Možná si nevěříte, protože posloucháte sebekritický hlas, který vás svádí z cesty. Pochopitelně kváká, že to s vámi „myslí dobře“. Nejsi vážně k ničemu, připomíná vám. K myšlenkám na štěstí se radši neupínej. Pokud to chceš někam dotáhnout, buď pořád ve střehu a nepodléhej sebelásce. Jenže tenhle zastaralý přístup vede k horšímu životu.

Když sami sebe odmítáme, ničíme svou schopnost naslouchat vnitřnímu géniovi.

Když si věříme, podporujeme svůj vlastní život. Vybízím vás k zážitku zcela nového vztahu se sebou. Protože: co když mít se rád znamená něco víc než kupovat si drahá mýdla?

Připravte se na otevření stavidel tvořivosti, štěstí, rovnováhy, a nakonec i navázání vztahu se silami vesmíru. Vnitřní hlas lásky k sobě nabízí pokročilé technologie.

Pokud si chcete vytvořit výjimečný život podle vlastních představ, zvolte si toho široko daleko nejlepšího vnitřního průvodce. Protože kvalita hlasu, jemuž nasloucháte ve svém nitru, rozhoduje o kvalitě vašeho života.

V první části se podíváme na to, jak svůj život úspěšně podpořit.

1.

Staňme se podporovateli vlastního života

Cvičení: Hlas, kterému nasloucháme ve svém nitru, určuje celý náš život. Možná je váš vnitřní hlas přísný. Možná vám připadá praktický a realistický a myslíte si, že vám pomůže dostat se dál. Ve skutečnosti vás ovšem brzdí. Když totiž začnete důvěřovat vnitřnímu hlasu lásky, probudíte docela nový svět. Vaším úkolem je vyzkoušet si myšlenku, že sebeláska vás neoslabuje. Otevřete se této nové síle.

Skutečná svoboda je vědomé, každodenní duchovní dobrodružství. Jde o přetvoření. O navázání zcela nového vztahu se sebou samým.

Tama Kievesová, z knihy Rok beze strachu (A Year Without Fear)

Sami se sebou jste neustále, tak proč si tu společnost neužít.

Diane von Fürstenbergová

Jeden z prvních workshopů svépomocného typu, který jsem kdy navštívila, se jmenoval „Sebeláska“. Netušila jsem tehdy, co to znamená. Vskrytu jsem si představovala, že mě vyučující možná vyzve k častější konzumaci čínských jídel. „Objednej si lo mein,“ zašeptá hrdelním hlasem.

Mohla by mi pomoct, abych uviděla vnitřní polární záři nebo abych si přestala vyčítat, že jsem se neprovdala za bohatého kardiologa a nepotěšila rodiče. Nebo bych se konečně mohla zbavit pocitů šíleného neklidu a ustrnutí na místě. Ale kdepak, lektorka jen donekonečna mlela o počítání dechů a čistění čaker. Ztratila jsem zájem. Nejspíš jsem si šla koupit vaječné rolky.

Při zpětném pohledu si uvědomuju, že jsem už tehdy na nějaké úrovni věděla, že si potřebuji dát svolení k radikálně novým rozhodnutím. Probudit se a být doopravdy svobodná. Potřebovala jsem se vymanit ze svého malého života, který jsem si vytvářela negativním sebehodnocením. Potřebovala jsem se zbavit toho vzteklého otrokáře ve své hlavě, který ovládal mou pozornost: Málo se snažíš. Už bys měla být mnohem dál. Co je to s tebou? Všichni ostatní vědí, co dělat. Nejsi k ničemu.

V těch dobách jsem si myslela, že kdybych si věřila a dělala v danou chvíli to, co opravdu dělat chci, zničila bych si život. Vůbec mi nedošlo, že si život ve skutečnosti ničím tím, že popírám svou intuici a uzavírám se před vlastním srdcem.

Netušila jsem, že si bráním v přístupu k tomu, co je mým přirozeným právem. Nevěděla jsem, že kdybych se dokázala zbavit svého vnitřního kritika, uvolnila bych svou energii a divokou radost ze života. Neměla jsem ponětí o tom, že si negativním sebehodnocením sama zavírám stavidla tvořivosti, bohatství, rovnováhy, a dokonce i vztahu s tajemnými silami vesmíru. Navíc jsem netušila, jak bych se toho ovládajícího vnitřního hlasu mohla zbavit.

Ještě jsem nevěděla, že ani sebevětší úspěchy mi nepřivodí štěstí. Ještě jsem nepřišla na to, že budu vždycky toužit po pocitu spojení sama se sebou a po zážitku něčeho většího, po „přítomnosti“, po nespoutané energii lásky a po pocitu, že všechno je v naprosto dokonalém pořádku.

Sebeláska? Myslela jsem si, že jde o reklamní kampaň na ručně vyráběné svíčky z včelího vosku. Představovala jsem si nějaké hédonisty nebo pobledlé, povadlé lidi, co druhé ujišťují: „Zasloužíš si lásku,“ a ti jim namítají: „Ne, ne, to ty si ji zasloužíš.“ Skutečně jsem neměla ani nejmenší ponětí. Netušila jsem, co „mít se rád“ obnáší.

Před mnoha lety jsem chodila s hubeným, dlouhovlasým klukem, vykladačem tarotových karet – žádný ambiciózní firemní právník jezdící v lexusu. Procházeli jsme se po denverském zábavním parku, kde probíhal festival umění a gastronomie. Koupil mi kaligrafický tisk, na kterém stálo: „Buď k sobě laskavá“. Byla jsem tehdy mladá absolventka harvardských práv, pracující v přední advokátní kanceláři. Byla jsem hvězda. Až na to, že mi bylo nanic. Připadala jsem si ztracená. Jako bych žila cizí život. Topila jsem se. Nebyla jsem „v souladu“ se svými touhami, hodnotami ani čakrami.

Nespoutaně milující vnitřní hlas přináší život, který budete nespoutaně milovat.

Pocházela jsem ze světa ovládaného alfa jedinci. Tisk se slovy „Buď k sobě laskavá“ jsem držela v ruce, jako bych měla podezření, že je možná pokrytý vrstvou antraxu, nebo ještě hůř, dětského pudru. Znělo mi to sentimentálně. Něco na úrovni cukrové vaty. Předstírej štěstí. Nezapomeň zpívat v dešti.

„Vážně?“ ušklíbla jsem se na něj. „Jo, vážně,“ odpověděl. A řekl to s razancí připomínající úder na solar plexus, jako by byl nějaký mistr kung--fu. Ohromil mě svou vnitřní silou. Tehdy jsem poprvé vzala v úvahu, že by láska mohla představovat jistou formu síly. Že by dokonce mohla být vstupní branou do jiného života. Byla jsem znejistěná. A taky zvědavá. Jenže jsem se zalekla své touhy cítit se dobře. Bála jsem se uvěřit ve vesmír, který mě miluje – nebo v to, že by se mi opravdu mohly dít dobré věci. Obávala jsem se, že víra v něco takového by mě jen oklamala a zpomalila můj postup. Nežila bych potom jen ve fantaziích a nezapomněla jednat? Už tak jsem měla dojem, že zůstávám pozadu. Vždycky jsem se snažila dohnat představu o sobě, která mi připadala o hodně lepší, než jaká jsem.

Odvažte se ke změně paradigmatu. Protože láska zásadně proměňuje hrací pole.

Netušila jsem, že sama sebe volám na pomoc. Vyzývám se k troše loajality vůči sobě, k podpoře sebe samé. Ke špetce sebepřijetí. Nevěděla jsem, že kvalita mého vnitřního hlasu, který poslouchám, rozhoduje o kvalitě celého mého života. Rozhoduje dokonce i o mém vnímání vesmíru.

Jednoduše řečeno, nespoutaně milující vnitřní hlas nám přináší život, který budeme nespoutaně milovat.

Bojácný vnitřní hlas nám přináší život plný napětí a uhýbání před nekonečným množstvím potenciálních hrozeb. Představujeme si, že uvolnit se není bezpečné. Připadáme si jako uprchlíci ve vlastním těle a ve vlastním životě.

Odjakživa jsem byla přesvědčená, že mi můj vnitřní kritický hlas pomůže formovat se a postupovat kupředu. Netušila jsem, že mi brání v přístupu k mé skutečné síle.

Nevěděla jsem, že nějakou skutečnou sílu vůbec mám.

Mít se rád je duchovní prožitek. Trvalo mi dlouhé roky, než jsem na to přišla.

Zcela proměňuje náš pohled na každou minutu reality našeho života.

Můžu vám říct, že když jsem se naučila tvrdě hájit svůj život, pomohlo mi to konečně začít důvěřovat svým skutečným touhám, a moje úzkost polevila. Nebýt toho, nedokázala bych změnit profesi, psát knihy, založit mezinárodní firmu pro pořádání přednášek a koučování, mít potěšení z dlouhodobého vztahu s mužem trpícím zdravotními potížemi, a mnoho dalšího. Mám úzkostnou, otravnou a zatvrzelou mysl, ale naštěstí se dá přetrénovat, aby se soustředila na to, co jí pomáhá. A totéž platí i pro vaši mysl.

Láska umožňuje velikost. Přitahuje tvořivost a příležitosti. Představuje svěží energii. Přetváří způsob, jakým v našich životech funguje vesmír.

Existuje neviditelné napojení. Když začneme větší měrou přijímat sami sebe a svůj život, napojíme se na zdroj. Konečně uslyšíme svou vnitřní inteligenci, čirou jako diamant, protože už nebudeme poslouchat hlas strachu, provinění a zastaralého naprogramování. Když rozhýbeme své nitro, všechno se dá do pohybu.

Ne, každý den nezářím štěstím. Nejsem spokojená se svou celulitidou, zármutkem ani výší pojistky. Ještě pořád se nechám rozhodit a skončím v pasti sebekritiky. Jsem ovšem na hony vzdálená stavu, v němž jsem byla před lety, kdy na mě milý, duchovně založený terapeut vybafl: „Panebože, vy jste ale negativní!“

Vlastně teď mám většinou ze svého života obrovskou radost. Mám radost dokonce i ze sebe. A z nás všech v tomhle velkém lidském dobrodružství. To je cesta, o kterou se chci s vámi podělit.

Můžete se stát svou vlastní tajnou zbraní a svým vlastním šamanem. Můžete vystoupit ze svého zakletí. Můžete ovládnout sílu svého zaměření. Není nutné měnit okolnosti. Můžete ovšem zcela změnit své prožívání.

Jako podporovatelka svého života jsem ve spojení se svými kvantovými silami, což je moje posvátné přirozené právo. Mám víru v toho úžasného vnitřního učitele, ducha, Boha, prohnanou lišku s nekonečnou zásobou tvořivé síly, jakkoli chcete onu velkorysou energii optimálního pohledu na svět nazvat. V důsledku toho dostávám odpovědi. Jsem v pohybu. Mám vedení.

Možná i vy už nějakou dobu zkoušíte různé cesty sebezdokonalení. Jste odhodláni růst. Možná jste zatím uvažovali jen o materiálním úspěchu nebo určitých typech vztahů. Mám ale za to, že ke své spokojenosti chcete víc, než co vám o vašich potřebách říká svět.

Jde o něco víc.

Já jsem něco víc.

Dám do téhle své jízdy na zemi všechno, co mám. Včetně lásky a laskavosti.

Možná to uděláte i vy.

VĚŘÍTE SI?

Co si myslíte o sebelásce?

S čím si pojem sebeláska spojujete?

Jak na to: