Upozornění pro čtenáře a uživatele této knihy:

Všechna práva vyhrazena. Žádná část této tištěné či elektronické knihy nesmí být reprodukována a šířena v papírové, elektronické či jiné podobě bez předchozího písemného souhlasu nakladatele. Neoprávněné užití této knihy bude trestně stíháno.

Automatizovaná analýza textů nebo dat ve smyslu čl. 4 směrnice 2019/790/EU je bez souhlasu nositele práv zakázána.

LitRPG v nakladatelství

VASILIJ MAHANĚNKO

CESTA ŠAMANA

Úkol přežít

Kartosský gambit

Tajemství Temného hvozdu

Hrad fantomů

Karmadontova šachovnice

Šamanova pomsta

Válka klanů

GALAKTOGON

Hra začíná

Hledání Uldanů

Šek na miliardu

PAVEL KORNĚV

POUŤ MRTVÉHO

Mrtvý lotr

Království mrtvých

Družina mrtvého

Strážce mrtvých

Nepřítel živých

ROS PER

ALFA ŘÍM

Volper

Skurfaifer*

MICHAEL ATAMANOV

OBRÁNCE PERIMETRU

Sektor osm

Za smrtí

Nová smlouva

Hra bez pravidel

TEMNÝ BYLINKÁŘ

Herní tester

Stále ve střehu

Past na panovníka

Hledání těla

OHÝBAČI REALITY

Odpočet

Vnější hrozba

Zásadní změna

Pavučina světů

Skok do neznáma

ALEXEJ OSADČUK

MIRROR WORLD

Projekt Každodenní Rutina

Citadela

Pouť vyděděnce

Soumračný obelisk

Zakladatel

POSLEDNÍ ŽIVOT

Parchant

Hranice

Krevní pouta

The Flame of the North*

The Edges of Power*

* připravujeme

Originally published in English under the title A Jump into the Unknown by Magic Dome Books, 2019

Copyright © Michael Atamanov 2019

Cover Art © Ivan Khivrenko 2019

Cover Designer © Vladimir Manyukhin 2019

English Translation © Andrew Schmitt 2019

Czech Translation © Martin Kapalka

ISBN epub 978-80-7594-562-4

ISBN mobi 978-80-7594-563-1

www.fantomprint.cz

www.facebook.com/fantomprint

www.instagram.com/fantom.print

#fantomprint

@fantom.print

ÚVOD, ČÁST PRVNÍ

ODEBRÁNÍ TITULŮ

Pa-lin-thu, hlavní město Prvního direktoriátu

Palác Vládnoucí rady

Komnata Malé rady

„Se vší úctou ti musím připomenout, princezno, že do paláce mohou vstupovat jen členové Vládnoucí rady a pozvaní řečníci,“ prohlásil ostražitý velitel palácové gardy, který vstoupil do cesty princezně sedící na levitujícím trůnu. Svá slova doprovodil pokleknutím, aby vyjádřil nezměrnou úctu, kterou k vládci Prvního direktoriátu a jeho manželce chová. Přesto nemohl dovolit, aby byla porušena starodávná pravidla. Desítka jeho podřízených ho napodobila. Vojáci poklekli, ale zůstali bdělí a neodložili zbraně.

Princezna Minn-O La-Fin, oblečená v tradičních šatech určených jen členům její rodiny, působila nesmírně majestátně. Nepustila se do slovní potyčky se svým poddaným, jen se s výmluvným pohledem otočila na společníka stojícího za ní. Tento mladý, ale už známý věštec netrpělivě odsunul muže nesoucího spoustu krabic, který byl oblečený do šedé haleny značící člověka bez kouzelnických schopností, a nevybíravě strčil do malé služebné, aby mohl projít až k trůnu.

„Veliteli Uei-Lu Ot-Toshi, jsem kouzelník Mac-Peu Un-Roi, hlavní rádce rodiny La-Fin. Na dnešní radu spoluvládců jsem pozvaný jako řečník.“

Velitel se postavil a znovu se uklonil, přestože už tomu chyběla úcta, kterou si nechával pro vládkyni.

„Znám tě, kouzelníku Mac-Peu Un-Roi, a pustím tě dovnitř. Ale co jsou zač ti další lidé?“ Špička kouzelnické hůlky v rukou velitele zapraskala výboji statické elektřiny a ukázala na malou služku a svalnatého nosiče. „Dostal jsem popis vládce Prvního direktoriátu, Gnata La-Fina, ale ani jeden z těch dvou se mu nepodobá. Neznám je, takže je nepustím!“

Mac-Peu otevřel ústa, ale nakonec nic neřekl. Nechtěl vyslovit jasnou lež. Nastala chvíle nervózního ticha. Pak poprvé promluvila princezna Minn-O La-Fin. Její hlas byl tak sebevědomý a vznešený, že by se všichni shodli na tom, že k nim hovoří rozený vládce.

„Můj manžel, spoluvládce Gnat La-Fin, se nemůže zasedání rady zúčastnit. Žije totiž v jiném světě, kde kouzla vymizela, a cesta do toho našeho by mu zabrala nesmírně mnoho času. A čas je bohužel komoditou, kterou nám spoluvládce Onuri-Unta La-Varrez při svolání této schůzky neposkytl. Proto budu mluvit jménem rodiny La-Fin já. Tito dva nekouzelníci jsou mí sluhové a doprovodí mě!“

Velitel se princezně znovu uctivě uklonil, ale nehnul se z místa. Mladý kouzelník Mac-Peu Un-Roi přistoupil blíž a šeptem, aby to obyčejní vojáci neslyšeli, mu vysvětlil:

„Jistě víš, veliteli, že princezna Minn-O La-Fin utrpěla těžká zranění při tom tragickém útoku na pohřbu jejího dědečka Thumor-Anhu La-Fina. Má paní přišla o nohy a nedokáže se sama pohybovat či se postarat o každodenní potřeby. Proto jsou její sluhové nenahraditelní. Už takhle jsme se snažili co nejvíc omezit počet členů skupiny, abychom zamezili problémům, které to nepochybně přinese. Nepozvali jsme žádné kouzelníky, přestože jako vládkyně Prvního direktoriátu má právo na velkou družinu.“

Velitel se zamračil a zamyslel se. Tohle je složitější, než to na první pohled vypadá. Cizincům je vstup na zasedání přísně zakázán, ale je otázka, jestli bez přítomnosti dvou sluhů vůbec k nějakému zasedání dojde. Vždyť spoluvládce Onuri-Unta La-Varrez asi nepotáhne princeznu na svých bedrech a neusadí ji do křesla na pódiu. Jistě jí také neupraví šaty a neodnese ji na toaletu, pokud bude třeba. A tato představa velitele přesvědčila.

„Dobrá, sluhové mohou jít s vámi. Ale nejdřív je musím prohledat, abych se ujistil, že v šatech neukrývají žádné nebezpečné předměty. Stejně podrobné inspekci se musí podrobit i samotný trůn. A co se týká tebe, ctěný Mac-Peu Un-Roii, žádám, abys u vstupu odložil svou kouzelnickou hůlku. Je to možná politováníhodné, ale pravidla jsou pravidla!“

Princezna beze slova přikývla. Vojáci postupovali při kontrole profesionálně a prohledali vše, ale nic závadného neobjevili. Svalnatý sluha s sebou táhl jen součásti generátoru holografické obrazovky. Byl to standardní model, který se obvykle používá k prezentacím. Služka na sobě neměla žádné šperky a její šaty neměly kapsy, takže prošla velice rychle. Stačilo pár minut a princeznina družina pokračovala v cestě. Po vstupu do hlavního sálu paláce zatočili všichni za roh, do místnosti připravené k odpočinku a osvěžení.

Jen co se za nimi zavřely dveře, věštec se zasmál.

„Vidíš, princezno Minn-O, říkal jsem ti, že nebude těžké Romana Pavloviče a Tamaru do paláce propašovat!“ Když se v její tváři objevilo zděšení, rychle dodal: „Neboj se, tady můžeme mluvit naprosto otevřeně. Palác dnes ráno zkontrolovali a neobjevili žádné mikrofony, kamery nebo něco podobného. Jediná místnost, která se tradičně nekontroluje, je samotná komnata Malé rady.“

Minn-O si na levitujícím trůnu upravila nepříjemně vysoký límec a unaveně se svezla po opěradle o trochu níž.

„Přestože jsem do tohoto paláce dosud nevstoupila, znám zvyklosti, které tu panují. Od chvíle, kdy můj praděd, spoluvládce Yuho-Loru La-Fin, před více než dvěma sty lety vydal své prohlášení, nemá do komnat Malé i Velké komnaty přístup nikdo jiný než členové Vládnoucí rady a pozvaní řečníci.“

„Přesto oba víme, že to tak úplně není pravda, princezno,“ namítl věštec a šibalsky se usmál. „Výjimku má jediná uklízečka, která v paláci působí. Během čtyřiceti let bezchybné služby si vydobyla naprostou důvěru gardy. A právě ta žena shodou okolností pochází z Prvního direktoriátu. Je to vaše věrná poddaná. Včera všechno připravila.“

Princezna Minn-O si povzdychla. Mladé vládkyni se tento postup vůbec nelíbil, jenže žádná jiná cesta, jak si udržet vládu, neexistuje. Je nutné Vládnoucí radu trochu postrašit a vyvolat mezi jejími členy starý osvědčený strach ze smrti. Talentovaný věštec už předevčírem prostudoval všechny možné cesty osudu a varoval ji, že nepřátelé z ostatních kouzelnických rodin jsou odhodlaní ke všemu. Podle něj bylo více než pravděpodobné, že během jednání dojde na myšlenkové útoky. A stejně nevyhnutelné bude hlasování o jejím sesazení z funkce velitelky herní frakce La-Fin a odebrání hodnosti vládce Prvního direktoriátu jejímu manželovi.

Myšlenkových útoků se princezna bát nemusela. Tamara, ta falešná služka, která ji doprovází, je přece paladinka pocházející z druhého světa, nesmírně nadaná v blokování kouzel. A Minn-O neměla strach ani z hlasování, protože její frakce dosáhla ve hře významných úspěchů. Podle zpráv geckhů je nejpokročilejší a nejmocnější frakcí nejen z kouzelnického světa, ale ze všech, které na virtuální Zemi působí! Z jejího pohledu se zpráva o postupu a úspěších frakce, současně s ujištěním o snaze zajistit bezpečí celého světa, musí radě zalíbit. Přesto se princezna cítila jako na trní a ráda souhlasila s rádcovým záložním plánem pro případ, že se hrozba sesazení bude jevit jako pravděpodobná.

„Nikdy bych něco takového neschválila, kdyby sis nemyslel, že mě opravdu požádají o odstoupení z funkce a zbaví mě všech titulů. Ale máš pravdu. Jestli nedojdeme k dohodě po dobrém, budeme muset být zlí. Prozatím mě však kouzelníci z konkurenčních rodin moc nezajímají, když ti vychází, že to pro nás dopadne dobře. Ale manžel bude naštvaný, až se dozví, co se stalo! Leng Gnat La-Fin mě miluje, cení si mě a nikdy by mě sem nepustil bez všech potřebných informací. Jestli to na mě opravdu někdo zkusí, je mi ho už teď dost líto. Gnat to bude považovat za útok proti sobě a zachová se podle toho. A na hrozbu sesazení se stěží dá pohlížet jinak než jako na osobní útok. Pokud k tomu dojde, povede to ke strašné válce. Opravdu doufám, že nikdo z těch kouzelníků nebude tak hloupý, aby se postavil mému manželovi do cesty.“

Mac-Peu Un-Roi neodpověděl. Ještě dnes ráno kontroloval pravděpodobné cesty osudu a znal všechny možné konce dnešního jednání. A to včetně těch, o kterých by princezna raději neměla vědět…

***

„Patří nám čtrnáct uzlů, z nichž jeden je na páté úrovni a dva na čtvrté. Vybudovali jsme vysokorychlostní dopravní síť. Na severu a severozápadě se rozkládají rozlehlá území připravená na budoucí expanzi, kde jsme již částečně neutralizovali agresivní NPC. Uzly přímo sousedící s geckhským kosmodromem jsou také na dosah ruky a připravené k obsazení. Brzy může mít frakce La-Fin totální kontrolu nad pozemní přepravou mimozemských surovin a veškerým obchodováním s geckhy.“

Mezi kouzelníky to zahučelo, ale spíše negativně, rozhodně se to nedalo považovat za souhlas. Pro princeznu Minn-O to byl první důležitý projev na její nové pozici, ale v rétorice nepatřila mezi začátečníky. Už od mládí ji jako budoucí dědičku vládnoucí rodiny učili mnohým dovednostem, které se mohou hodit, a mezi nimi bylo i umění mluvit na veřejnosti. Každý z jejích učitelů prohlásil, že k tomu má vrozený talent. Minn-O vyhrávala řečnické soutěže, i když stála proti nejuctívanějším protivníkům, dokázala strhnout dav na svou stranu a přimět jej, aby souzněl s tím, o čem mluví. Právě proto ji spoluvládce Thumor-Anhu La-Fin často vysílal, aby na různých akcích reprezentovala První direktoriát a rodinu La-Fin. Minn-O to pokaždé zvládla na výbornou.

Po těch letech už dokázala neomylně předvídat reakce publika. Zrovna teď, když mluvila o skvělých úspěších a vojenských vítězstvích frakce La-Fin, předpokládala, že pokud rada nebude vyloženě jásat, pak tedy aspoň projeví tichý souhlas. Vždyť pokud se vede jedné z klíčových frakcí kouzelnického světa, těží z toho i všechny ostatní. Ale všichni přítomní se chovali nepředvídatelně. Dnes to bylo jakési podivné. Princezna říkala správná slova a podporovala je tvrdými daty, schématy a ilustracemi. Odmlčela se na správných místech a správně dlouho, šikovně používala hlasitost i rychlost svých vět, ale přesto od publika nedostala očekávanou reakci. Zdálo se jí, že ti kouzelníci snad ani neposlouchají. A když už občas zareagovali, bylo to vždy nesouhlasně. To ji dopálilo, ale i znepokojilo. Přesto musela pokračovat.

„Momentálně má frakce La-Fin sedm tisíc tři sta hráčů. Poslední dobou naše populace rostla nevídanou rychlostí. Očekáváme, že během dalších sedmi až osmi dnů přesáhneme hranici deseti tisíc hráčů. Jakmile se to stane, zvýší se úroveň našeho hlavního uzlu na šest, čímž posuneme maximální počet členů na čtrnáct tisíc sto. Jestli se nemýlím, žádná z dalších frakcí virtuálního světa se k takovému výkonu ani nepřiblížila!“

Pomocí dálkového ovladače zobrazila další obrázek. Ten ukazoval stavbu velkého přístavu v uzlu Tropy, který nedávno získali od frakce Č3 v rámci mírové dohody. V plánu bylo doplnit areál mnoha doky, jež budou na východním pobřeží zálivu sloužit jako hlavní logistický uzel pro čtyři frakce: La-Fin, Relikt, Č3 a Č6. Samotná frakce La-Fin si tím zajistí stabilní vedlejší příjem k tomu hlavnímu, který plyne z obchodování s geckhským kosmodromem. Na blízkém Kamenitém ostrově bude navíc vybudován generátor planetárních štítů. Jeho stavba bude samozřejmě vyžadovat obrovské množství stavebního materiálu a dalšího vybavení, které se bude dopravovat po moři. Velký přístav je zkrátka nezbytný pro přežití lidstva.

Jakmile se však pustila do podrobností, spoluvládce Onuri-Unta La-Varrez se prudce postavil a přerušil princeznu uprostřed věty. Nejmocnější kouzelník moderní doby a její nejsilnější protivník už toho během života dokázal opravdu hodně, a to vše jen ve snaze znepříjemnit život Thumor-Anhu La-Finovi. Dnes na sobě měl zlatě vyšívanou černou róbu a při každém kroku cestou k řečnickému stolku tvrdě udeřil kouzelnickou holí do země. S ozvěnou posledního nárazu, rezonující mezi zdmi, se zastavil pár kroků od Minn-O.

„Slyšel jsem dobře?“ zeptal se stopadesátiletý Onuri-Unta hrozivě mocným hlasem, který vůbec neladil s jeho úctyhodným věkem. „Ty máš odvahu se před nás postavit a tvrdit, že se tvé frakci daří, princezničko? Věc se má tak, že kupíš jednu chybu na druhou. Jsi ještě příliš mladá a nezkušená, a proto dovol, abych ti to vysvětlil. Každý hráč s kouzelnickými schopnostmi ti při první příležitosti uteče. Jak tedy můžeš mluvit o vývoji a zvyšování počtu členů frakce, když nebudeš mít hráče schopné zastat klíčová vedoucí místa? Nebo máš představu, že je můžeš obsadit nekouzelníky?“

Odmlčel se a očekával princezninu okamžitou odpověď. Místo ní se ale v sále rozpoutal bouřlivý potlesk. Vypadalo to, že naprostá většina přítomných podporuje jeho názor. Princezny se to trochu dotklo; během jejího proslovu nezatleskali ani jednou, zatímco hned první protivníkova slova nepokrytě ocenili. To je špatné, velmi špatné! Potom se přímo v její hlavě ozval rádce Mac-Peu Un-Roi.

„Pozor, Minn-O! Čekají, že uděláš chybu. Teď musíš odpovědět nanejvýš delikátně!“

Princezně to bylo jasné i bez té myšlenkové nápovědy. Základním kamenem kouzelnického světa je už po tisíciletí jediné pravidlo: kouzelníci jsou víc než nekouzelníci. Jinak řečeno, lidé bez kouzelnických schopností nemohou zaujmout vysoce postavená místa, která jsou tradičně rezervována kouzelníkům.

Avšak počet obyvatel Země během těch tisíciletí značně narostl a většina z nich kouzelnickými schopnostmi nevládla. Z celkové populace jedenácti miliard dokázalo čarovat jen necelých pětačtyřicet lidí. Což znamená, že na každé dítě s vlohami k umění kouzel připadá čtvrt milionu nekouzelníků. Proto si staré zákony žádaly čím dál častěji výjimky. Už nebylo možné, aby každé město, korporaci nebo vědeckou laboratoř vedl kouzelník. Vrcholem uplatňování těchto výjimek byl vzestup generála Ui-Taky, který si vojenskou silou podmanil Druhý direktoriát a prohlásil se jeho vládcem. Vládci zbývajících třiceti direktoriátů mohli protestovat, vyhrožovat, odkazovat se na zákony či samozvaného kolegu ignorovat, nebyli však v pozici, aby v tom generálovi dokázali skutečně zabránit.

Ale poukázat na to zde, v paláci kouzelnických vládců a vlastně v samém srdci kouzelnického světa, by byla velká chyba. To Minn-O chápala, a proto řekla to, co si myslela, že chtějí přítomní slyšet.

„Spoluvládce Onuri-Unta La-Varrez má nejspíš dojem, že chci stát proti zákonům našeho světa, když se mé kouzelnické schopnosti objevily až tak pozdě. Obávám se, že ho zklamu. Vždyť jsem dědička staré rodiny La-Fin! Stěží byste našli člověka více oddaného historii a tradicím, než jsem já. Všechny pozice a profese, kterou jsou dle zákona vyhrazené pro kouzelníky, zastanou kouzelníci. Tak to bude. Skutečnost, že z mé frakce uteklo a ještě uteče několik zrádců, z nichž šest vidím zde v sále…“ Její laserové ukazovátko namířilo na skupinu ošívajících se kouzelníků sedících poblíž vládců Čtvrtého direktoriátu. „… nemá na konečný úspěch žádný dopad. To, že z naší lodě utekly krysy, by měl přece být důvod k oslavě. V každém případě má První direktoriát dostatek kouzelníků, kteří dokážou tyhle zbabělce nahradit.“

Poprvé od chvíle, kdy začala mluvit, doprovodil její řeč potlesk. Byl však mdlý a umlkl ve chvíli, kdy se k posluchačům otočil zamračený Onuri-Unta La-Varrez.

„Řekněme, že je to pravda. Přesto nechápu, kde hodlá tvá frakce najít dost kouzelníků, kteří by ty pozice obsadili. Hlavním tématem naší mimořádné schůzky je však něco jiného. Nedávné události dosvědčily, že frakce La-Fin podporuje naše protivníky z alternativního světa. Jejich vojáci bojují bok po boku s našimi. Něco takového nestrpím! Je očividné, že na konci tongu garantujícího bezpečí zůstane jediná planeta. Ta, která bude vlastnit větší počet herních uzlů! Musíme zažehnat vnitřní rozpory a společným úsilím zajistit, že to bude náš svět, který přežije. Nikdo z nás nesmí pracovat pro nepřítele a ohrožovat tím naši budoucnost! Z toho důvodu požaduji, aby Vládnoucí rada hlasovala o vyslovení nedůvěry Gnatu La-Finovi, vládci Prvního direktoriátu, a gerd Minn-O La-Fin, jeho wayeddě a vládkyni frakce La-Fin. Chci je sesadit za kolaboraci!“

ÚVOD, ČÁST DRUHÁ

NÁSLEDKY

Onuri-Unta La-Varrez během řeči zvyšoval hlas a poslední slova už zařval z plných plic. Přidával tím situaci na dramatičnosti a snažil se protivnici uzemnit silou svých obvinění. V komnatě bylo také hlučno, přítomni dávali kouzelníkovi najevo podporu, takže princezna musela chvíli počkat, aby mohla odpovědět.

Mezitím si aspoň mohla vyslechnout svého rádce Mac-Peu, který k ní promlouval myšlenkově:

„Nejspíš bude třeba trochu přitlačit. Nechtěli jsme, aby to zašlo tak daleko, ale on nám nedal jinou možnost. Setři ho! Použij argumenty, které jsme včera právě proti tomu nařčení připravili!“

Princezna s trpělivým výrazem čekala, až se všichni uklidní. Potom si dopřála lehký úsměv a nechala do svého hlasu proniknout posměšný tón.

„Je smutné, že pokročilý věk obral jednoho ze spoluvládců našeho lidstva o rozum! A je dvojnásobně nemilé sledovat kdysi mocného kouzelníka, jak ve hře vkládá body statistik do zvýšení svalové hmoty místo toho, aby si zlepšoval inteligenci. Tady vidíte, kam až můžou vést nevyřešené problémy z dětství…“

„Uklidni se, ubohá wayeddo vesmírného piráta! Dávej si pozor, abys nepřekročila jistou mez!“ zakřičel uražený Onuri-Unta La-Varrez. Snažil se Minn-O shodit hřebínek, ale ta ho už neposlouchala. Upravila si mikrofon a pokračovala.

„Pokud by totiž můj protivník měl vyšší inteligenci, možná by dokázal na vlastní slova pohlédnout kritičtějším okem a nevyprávěl by radě kouzelníků nezřízené lži! Základní logický protiargument dokáže rozbít spoluvládcovo tvrzení. Je totiž velmi dobře možné, že dominantní frakce na planetě bude ta, jejíž členové pocházejí z obou světů. A kdyby si leng Onuri-Unta La-Varrez vložil aspoň jeden bod do inteligence, třeba by sám zahlédl nesmírnou hloupost svého nápadu zničit jeden ze světů. Všechna jeho tvrzení jsou totiž jen prázdná slova.“

Princezna Minn-O se krátce odmlčela a rozhlédla se kolem sebe. Vypadalo to, že ji všichni konečně pozorně poslouchají, někteří už dokonce mezi sebou diskutovali. Proto navázala s větším sebevědomím.

„Dovolte mi, abych zde přítomným ctěným kouzelníkům oznámila skutečnost, že ani geckhové, moudří vládci lidstva, dosud nevědí, co se stane se dvěma rozdělenými světy po uplynutí doby hájení. Říkají, že nemají dostatek relevantních dat. Tímto vám předkládám oficiální stanovisko Kosty Dykhshe, nového místodržícího Země. Rozporovat jej by bylo nejen hloupé, ale mohlo by naší planetě přivodit další tvrdé tresty za nerespektování vládců! Meleyephatianská horda netuší, co se stane rozdvojeným světům, přestože prozkoumává vesmír už více než tři tisíciletí. Můj manžel Gnat La-Fin o této záležitosti rozmlouval s nejmoudřejšími vládci miyelonianské rasy, ale ani oni to nevědí. Jak tedy může spoluvládce Onuri-Unta La-Varrez s takovou jistotou mluvit o tom, co se stane? Vždyť je to ještě zelenáč! Nezná ani základní věci, a přesto ze sebe dělá šaška tím, že předpovídá vymyšlenou hrůznou budoucnost!“

„Co to děláš, Minn-O?“ ozval se jí v hlavě rádcův hlas. „Měla ses držet faktů, a ne to komentovat tak expresivně! Teď kvůli tobě vypadá vládce frakce La-Varrez jako lhář. Právě jsi mu před očima poddaných silně snížila autoritu, to ti nikdy neodpustí. Tím jsi odřízla prakticky všechny příznivé cesty osudu, které se nabízely!“

Mezi kouzelníky v sále to opět zahučelo, tentokrát však nesouhlasně. Princeznina slova opravdu nešlo chápat jinak než jako urážku jednoho ze tří respektovaných spoluvládců. Minn-O věděla, že překročila čáru, přehrála svou pozici a zašlapala všechny sympatie, které se jí předtím podařilo vyvolat. Ale nebylo jí to ani trochu líto. Onuri-Unta La-Varrez několikrát otevřel a zavřel ústa, aby na obvinění z nekompetence a lží zareagoval, ale nakonec jen mávl rukou a vrátil se s výrazem zbitého psa do křesla.

Chvíli trvalo, než se hluk utišil, a došlo k tomu v podstatě jen proto, že vstal spoluvládce Anri-Huvi La-Shin a požádal o klid. Pak se otočil k Minn-O a vyčítavě zavrtěl hlavou.

„Tak tvrdá slova se k urozené princezně nehodí! Myslím, že by ses jako zástupkyně staré a slavné rodiny La-Fin měla za svou drzost stydět. Ale především jsi, kouzelnice Minn-O, neodpověděla na obvinění ze spolupráce s nepřítelem! Ta obvinění jsou vážná a pokud budou prokázána, hrozí vládcům rodiny La-Fin velmi tvrdé tresty. Navíc jsi právě přišla o důvěru Malé rady!“

Minn-O zaťala zuby, až ji to zabolelo, a přemáhala se, aby na sobě nedala znát zklamání. Před začátkem zasedání doufala, že spoluvládce Anri-Huvi La-Shin zaujme přinejmenším neutrální pozici, protože ho pokládala za přítele své rodiny. Skutečnost, že druhý spoluvládce ta obvinění podpořil, ji citelně zasáhla.

„Stačí, abys mě příště nechal domluvit, ctěný spoluvládce Anri-Huvi La-Shine. Nestihla jsem své chování vysvětlit. A co se týká tvrdých slov, je celkem složité zůstat v klidu, když se spoluvládce Onuri-Unta La-Varrez a jeho nohsledi neustále snaží na mě mentálně útočit a ruší mi tok myšlenek. A jistě jsi slyšel, že jsem to nebyla já, kdo začal používat urážky. Princeznička? Ubohá wayedda vesmírného piráta? Tohle mě jen utvrdilo v tom, jak máte zastaralé informace. Spoluvládce Gnat La-Fin včera pozvedl můj status z wayeddy na plnohodnotnou manželku.“

„To můžu potvrdit.“ Věštec Mac-Peu Un-Roi se postavil a zamířil k pódiu. „Gnat La-Fin, vládce Prvního direktoriátu, prohlásil princeznu Minn-O za plnohodnotnou manželku a na její žádost ji jmenoval vládkyní frakce La-Fin. Přítomnost rozhodovatele s dostatečnou autoritou je nutná jak při jednání se sousedy, tak pro zajištění stavebních projektů a celkovou expanzi. Leng Gnat se tak mohl vydat znovu do vesmíru a nechat tyto záležitosti na princezně Minn-O.“

Novinky opět rozproudily živé hovory v sále. Pokud to byla pravda, pak to významně změnilo princeznino postavení a politické prostředí celého světa. Šumění hlasů prořízla jasná otázka:

„Řekni nám, princezno Minn-O, proč spoluvládce Gnat čekal s tímto krokem až dosud? Šlo o to zajistit majetek rodiny La-Fin ještě před tímto zasedáním? Vždyť když je vládce sesazen, může si jeho plnohodnotná manželka na rozdíl od wayeddy činit nárok na část rodinného majetku.“

Minn-O se podívala, kdo se jí na to ptá, a koutky úst se jí zvedly.

„Mého manžela takové zbytečnosti nezajímají. Jde jen o to, že až donedávna byla pozice plnohodnotné manželky obsazena. Kdybyste více sledovali galaktické dění, věděli byste, že leng Gnat La-Fin provedl rituální svatební tanec s kung Keetsie-Myau, velitelkou miyelonianské flotily, která operuje v naší části vesmíru. Technicky se tím stala plnohodnotnou manželkou mého manžela a trvalo nějaký čas, než se to nedorozumění vyřešilo. V každém případě ta legrační epizodka dopadla velice dobře. Miyelonianská rasa se oficiálně vzdala nároku na naši planetu, takže máme o jednoho potenciálního nepřítele méně.“

Minn-O La-Fin očekávala, že kouzelníci zareagují pozitivně aspoň na tohle, ale nemohla se víc mýlit. Spoluvládce Anri-Huvi La-Shin jí odsekl, že by měla raději odpovídat na obvinění z kolaborace s nepřítelem a nezmiňovat se o milostných hrátkách nějakého piráta.

„Nějakého piráta?!“ Už cítila, že jí tečou nervy. „Kdybych byla na tvém místě, spoluvládce La-Shine, volila bych slova opatrněji, protože osud tvé vesmírné lodě závisí jen na náladě mého manžela. Dispečeři a celníci na kosmodromu jsou podřízení místodržícímu Kostu Dykhsovi. Místodržící je snoubencem Uline Tar, což je blízká přítelkyně a obchodní společnice mého manžela. Proto leng Gnat přesně ví, kam tři sta roků stará raketa frakce La-Shin míří, a také ví, že veze drahokamy!“

Starý kouzelník zbledl, chytil se za srdce a zavrávoral. Šokovalo ho, jaké jeho lodi hrozí nebezpečí. Všichni okamžitě pochopili, že frakce La-Shin vložila do nákupu lodě z druhé ruky většinu svých financí a doufala, že na své obchodní cestě uspěje. Ke spoluvládci přiběhlo několik pomocníků, popadli ho pod pažemi a přenesli do křesla, kde mu nalili do krku několik posilujících elixírů.

Minn-O zamrkala. Kouzelníku Anri-Huviovi bylo skoro dvě stě let. V takovém věku ho sebemenší rozčilení může zabít. Ale byl to on, kdo se chtěl hádat a začal obviňovat její frakci. Nečekala, až starce proberou, a mluvila dál.

„A co se týká obvinění, která jsou prostě bláznivá, chci vás ujistit, že nikdo nedělá víc pro zabezpečení Země než můj manžel, spoluvládce Gnat La-Fin. Vyhledává mimozemské spojence, získává nové technologie a staví planetární štíty…“

„Léčitele, potřebujeme léčitele! Spoluvládcovo srdce se zastavilo,“ ozval se výkřik, který přerušil princeznin projev.

V sále vypukl naprostý zmatek. Lidé se nahrnuli ke kouzelníkovi zhroucenému bezvládně v křesle, utvořili kolem něho kruh, členové Vládnoucí rady vyskočili ze sedaček, snažili se k němu prodrat a pomoct mu. Toho využil věštec Mac-Peu Un-Roi, vyšel na pódium k Minn-O a gestem jí naznačil, aby se k němu nahnula. Potom jí pošeptal přímo do ucha:

„Je to špatné, hlasování o tvém sesazení z funkce se už nevyhneme! Všichni jsou proti nám, úplně všichni, už jsem to zkontroloval. Oni sem s tím názorem už přišli a to vypočítávání úspěchů a následné odpovídání na otázky byly jen formality. Výsledek hlasování znají předem. Každému z přítomných byla přislíbena část majetku rodiny La-Fin, a proto budou hlasovat proti tobě. Podplacení jsou dokonce i kouzelníci sedící v sekci pro První direktoriát. V podstatě všichni jsou tu jen proto, aby si jako hladoví šakali urvali z tvého bohatství co největší díl.“

„Tak to je dobře, že jsme se na to připravili.“ V princeznině tváři se nepohnul jediný sval, když ty zprávy vyslechla. Přehodila si ovladač prezentace do druhé ruky a stiskla tlačítko, kterého se dosud nedotkla.

Obrázek dokumentující stavbu přístavu zmizel a nahradilo ho jakési schéma, něco jako mikročip, na němž bliká malé červené světýlko. Nejdříve si toho nikdo nevšiml, ale jak hlomoz pomalu utichal, přítomní tu změnu postupně zaregistrovali. Nakonec se komnatou ozývalo jen chroptění spoluvládce Anri-Huvi, kterého se léčitelům podařilo přivést k vědomí díky kyslíkové masce. Všichni ostatní mlčeli a očekávali nějaký komentář. Princezna je nenechala čekat dlouho.

„Ctihodní členové Vládnoucí rady! Tohle je docela dlouhý příběh a začnu na úplném začátku, kdy se psala minulost paláce. Jak pravděpodobně víte, před dvěma sty lety se odehrála velká zničující válka mezi kouzelnickými rodinami. V určitém okamžiku byl můj praděd, spoluvládce Yuho-Loru La-Fin, na pokraji porážky a tehdy v této komnatě rozhodovala Vládnoucí rada o tom, zda ho sesadí a odebere mu tituly. Palác byl zrovna pobořený a opravili ho jen kvůli tomu zasedání. Bylo třeba nahradit i nábytek v této komnatě. Jistě jste si všimli, jak neproporcionálně tlusté jsou ty dřevěné sedačky. Věřte mi, že tento detail hraje v příběhu významnou roli. Spoluvládce Yuho-Loru La-Fin totiž každou sedačku naplnil nitroplastovými náložemi. To je nejsilnější výbušnina, kterou naše lidstvo zná. Volba naštěstí dopadla tak, jak si to vládce rodiny La-Fin přál, a tak nebylo třeba vyhazovat palác do povětří. Ale jak víme, historie má tu legrační vlastnost, že se opakuje. Nábytek v téhle komnatě je dvě stě let starý a za celou dobu nebyl vyměněn. Nám stačilo jen přidat pár moderních detonátorů. Ty najdete pod sedačkou a tady na obrazovce potom zjistíte, jak jsou zapojené. Ale ne, teď to nedělejte! Všichni zůstanou sedět a budou zticha!“

Kouzelničtí vládcové, kteří v panice vyskočili na nohy, se museli zase posadit. Komnata se ponořila do naprostého ticha. Dokonce i nepravidelné dýchání ležícího Anri-Huvi La-Shina bylo už lepší. K princezně přistoupili její sluhové, kteří dosud nenápadně seděli v rohu. Velký muž opatrně zvedl Minn-O a přenesl ji z pódia do levitujícího trůnu. Malá služka mezitím vzala princezně z ruky nebezpečný ovladač.

Minn-O, která pomalu prolétala mezi řadami strnulých kouzelníků směrem k východu, ještě dodala:

„Mohla bych dál hovořit o absurditě obvinění vznesených proti mně a mému manželovi, ale vy byste mě stejně neposlouchali. Ano, vím, že hlasy vás všech byly koupené, a neočekávám spravedlivý výsledek hlasování. Ale přesto vám položím jednu otázku. Odpovězte si na ni sami. Vážně si myslíte, že je vhodné sesadit vládce Prvního direktoriátu, který toho pro zachování lidstva udělal víc než vy všichni dohromady? Tímto se s vámi loučím. Zůstanou tu však mí věrní sluhové, kteří zajistí, že budete volit podle svého svědomí. Pokud se jim výsledek nebude líbit, můžete to vyčítat jen sami sobě!“

Princezna si odepnula mikrofon z šatů a v doprovodu věštce odletěla z místnosti. Jakmile se za nimi zavřely dveře, malá služka zvedla ruku s nebezpečným ovladačem nad hlavu.

„Nepokoušejte se mi ovládnout myšlenky, nepodaří se vám to!“

Žena nemluvila jazykem tohoto světa, ale v sále bylo několik vládců, kteří jí rozuměli. Přinejmenším těch šest bývalých velitelů špionů z frakce La-Fin, kteří utekli ke konkurenci.

„Gerd Tamara!“ zakřičeli jako jeden muž.

Podle úděsu, který se přelil přes místnost, většina kouzelníků znala její jméno. Bylo jim více než jasné, že tváří v tvář fanatické paladince je nečeká nic dobrého.

„Ano, jsem to já!“ S těmito slovy si volnou rukou stáhla šedou masku z obličeje a předvedla, že pochází z jiného světa. „Jsem gerd Tamara, nejhorší noční můra všech kouzelníků bez ohledu na to, ke které frakci patří. Aby bylo mezi námi jasno, žádné hlasování nebude. Před tisíci lety mí předkové vyhnali vás, hnusné kouzelníky, z našeho světa. Ale vy jste se nedokázali držet dál a začali jste pronikat zpátky skrze hru ohýbající realitu, kde jste ukazovali ty své čáry máry. Ale dnes vaše vláda dospěla ke konci. O této chvíli jsem snila nesmírně dlouho, chtěla jsem stanout uprostřed té kouzelnické infekce a jednou ranou zničit všechny bacily! Této misi obětuju život, ale to mi nevadí. Lituju jen toho, že jsem musela nechat jednoho z vás odejít. Během plánování jsem slíbila věštci Mac-Peu Un-Roiovi, že mu neublížím. Paladin své sliby neporušuje.“

„A co princezna Minn-O La-Fin? Vždyť je to taky kouzelnice, a celkem silná!“ Bez ohledu na závažnost situace měl kdosi kuráž položit doplňující otázku. Možná chtěl získat minutu života navíc nebo ženu s ledovým výrazem ve tváři malinko rozhodit.

„Princezna Minn-O?“ zeptala se s úsměvem, který působil trochu divně až výhrůžně, když se jí jinak v obličeji nepohnul ani sval. „Vy jste na to ještě nepřišli? Minn-O nemá kouzelnické schopnosti. Všechna ta kouzla provádí její nenarozené dítě, které své schopnosti získalo spojením rodičů z dvou různých světů. Až se narodí a vyroste, bude z něj silný kouzelník. Hodně silný kouzelník. Ale věc se má tak, že sice kouzelníky z celého srdce nenávidím, ale dítě bych nikdy nezabila. A už vůbec ne dítě člověka, na kterém mi tolik záleží.“

***

Skupina zastupující vládkyni Prvního direktoriátu se připravovala k odletu. Těsně nad zemí se vznášelo několik obrněných antigravů připravených okamžitě zmizet v nízkých mračnech.

„Jak si myslíš, že ta volba dopadne, rádce?“ Oči Minn-O La-Fin byly přišpendleny ke sklu jejího obrněného luxusního antigravu a hleděly na vchod paláce Vládnoucí rady. Sluhům to trvalo déle, než princezna očekávala.

Věštec Mac-Peu Un-Roi nějakou dobu hledal správná slova. Volil je velice opatrně a vyhýbal se přitom kategorickým prohlášením. Podotkl, že Tamara by mohla tuto příležitost využít k odpálení náloží bez ohledu na to, jak budou kouzelníci hlasovat. Přes jeho nejistý tón však princezna rychle prohlédla, co se děje.

„Ty jsi věděl, co se stane. Přiznej to! Pořád jsi mluvil o plánu B, že je před hlasováním vystrašíme, ale to jen abych s tím souhlasila… Že je to tak?“

Mac-Peu neměl čas odpovědět. Přes antigrav se převalila tlaková vlna, ze které je zabolelo v uších, a vystrašila všechny ptáky v okolí. Dvě stě metrů vzdálený palác Vládnoucí rady, postavený do tvaru pyramidy, se zhroutil. Špička budovy se zřítila dovnitř a během několika sekund všechno pohltil oblak prachu.

„Zvládli jsme to,“ oznámil rádce klidně. „Nesesadili tě. Stále jsi princezna starodávné rodiny a velitelka frakce ve hře ohýbající realitu. Podařilo se nám také zabránit hrozící velké válce. Ostatní direktoriáty nás ještě dlouho nedokážou ničím ohrozit. Zbývá jen informovat novinkové kanály, že organizace Osvobození od kouzelnické tyranie spáchala další teroristický čin: bombový útok na zasedání Vládnoucí rady. Skutečnost, že princezna Minn-O jen zázrakem přežila, můžeme odůvodnit tím, že svůj projev ukončila dřív, než bylo v plánu, a odešla. Nikdo nám nic nedokáže, nikdo ani nebude mít důvod něco dokazovat. Palácová garda potvrdí, že jsme prošli standardní kontrolou a nepřinesli jsme do paláce žádné nebezpečné předměty.“

„A ta uklízečka?“ lekla se Minn-O. „To ona přece nainstalovala detonátory. Jestli na ni zatlačí, určitě se přizná.“

„Ta paní, co zajišťuje úklid?“ zeptal se rádce s hraným překvapením: zvedl obočí a vykulil oči. „Já jsem ti, princezno, zapomněl oznámit, že dnes ráno zemřela. Srdeční zástava. Hrozná tragédie. Ale v jejím věku se už není čemu divit. Mám v plánu poslat její rodině trochu peněz, abychom se jí aspoň takto odvděčili za spoustu let skvělé služby.“

„Ty jsi monstrum, Mac-Peu!“ Princezna ale v hloubi duše cítila, že rádci nic nezazlívá. Uklízečka byla nutná oběť, bez níž by to udělat nešlo.

„Ne, princezno. Nejsem krvežíznivý. Jen věřím vašemu manželovi a dělám vše pro to, aby jeho plán vyšel a my ochránili Zemi proti invazi mimozemšťanů.“

Minn-O chvíli nic neříkala a jen přemýšlela nad tím, co jí řekl. Pak nedočkavě rozhodla:

„Tak na co ještě čekáme? Řekni gardě, že odlétáme. Jestli hned nezmizíme, přestože tu hrozí nebezpečí, bude to vypadat podezřele. Ale… počkat! Vidíš to, co já?“

Z hustého oblaku prachu se vynořila malá postava. Byla to žena, kulhala a hlavu měla skloněnou k zemi. Princezna se na rádce podívala s otazníkem v očích.

„Nemá náhodou být mrtvá?“ zeptala se nepokrytě rozladěná z toho, že vše neprobíhá tak, jak by mělo.

Věštec pokrčil rameny. Takovou cestu osudu vážně neviděl.

„Možná je to tak lepší,“ pronesla Minn-O La-Fin zamyšleně. „Zatkněte ji! Ostatní direktoriáty budou toužit po pomstě a my jim předhodíme viníka. Člena teroristické skupiny Osvobození od kouzelnické tyranie.“

1. KAPITOLA

ZPÁTKY VSEDLE!

Oden dříve

Hra ohýbající realitu

Vesmír vtěsném okolí planety Země

„Ptáček vyletěl zbudky!“ Zklamaný hlas pilota Dmitryho Zheltova mnou otřásl apřiměl mě otevřít pevně zavřené oči.

Zjistil jsem, že je pro mě jednodušší odolávat vysokému přetížení se zavřenýma očima – při startu ztakhle masivní planety bylo na chvíli až pětinásobné. No, stejně je to moje chyba. Přinutil jsem členy své posádky, aby uspíšili odlet aopravili jen to nejnutnější, atři poškozené gravitační kompenzátory se podle časového odhadu opravárenských robotů nevešly do limitu.

Při pohledu na radar jsem zaskřípal zuby. Sakra! Nestihli jsme to. Má fregata Tolili-Ukh X zrovna nabrala výšku avyletěla zatmosféry, když se raketa třídy kurimiru, patřící frakci La-Shin, odhodlala khyperprostorovému skoku. Chybělo nám nějakých pět minut… Ale když se nad tím zamyslím, nepřátelé nás jistě bedlivě sledovali, aproto by nám unikli vkaždém případě.

„Dokážeme zjistit jejich trajektorii, navigátore?“ Měl jsem potíže ismluvením. Nízká kondice, již jsem měl momentálně na pouhých 17 bodech, mi při tak velkém přetížení moc nepomáhala. Přesto jsem se snažil držet anenavlékl jsem si ani prsteny přidávající po 1 bodu právě do kondice. Jako kapitán vesmírné fregaty si na tyhle stavy prostě musím zvyknout.

„Ano, lengu Gnate. Podařilo se mi stanovit vektor jejich skoku auž počítám bod výstupu… hmm.“ Starý Ayukh se jednou prackou poškrábal na nose, zatímco druhou nečekaně hbitě pohyboval nad tlačítky ovládacího panelu. Zkušený geckho si zpřetížení nic nedělal, jako by si ho ani nevšiml. „Míří do systému Kasti-Utsh, jak jsme si mysleli, ale vpodivném kurzu. Jestli ho neopraví, zavede je příliš daleko od stanice. Minou ji asi opůl druhého milionu kilometru.“

Jasně jsem viděl, že jeho rty vyslovují úplně jiné číslo ajednotku, ale už jsem si zvykl, že hra automaticky překládá informace tak, abych je pochopil.

„Milion apůl je fakt hodně. To by se dostali mimo zabezpečenou zónu vesmírné stanice Kasti-Utsh III. Takže je přece jen dostihneme! Ayukhu, vypočítej hyperprostorový skok na jejich souřadnice. Dmitry, jakmile opustíme orbitu, připrav loď na skok, navigátor ti dodá vektor. Vlastně… ještě chvíli počkejte. Není kam spěchat.“ Sňal jsem si sluchátka, přemohl gravitační síly, otočil jsem posuvné křeslo na opačnou stranu apřejel na něm kpilotům.

Dmitrymu asistoval San-Doon Taki-Bu, zkušený pilot na levelu 91. Dlouhou dobu sbíral zkušenosti při řízení antigravu patřícímu lengu Thumor-Anhu La-Finovi, ale dnes je to něco jiného. Dnes letí poprvé do vesmíru. Vnímal jsem jeho pocity acítíl, jak je napjatý. Přetížení stím však nemělo nic společného. San-Doon se očividně vpřítomnosti vládce Prvního direktoriátu tak bál, že udělá nějakou hloupou chybu, až se mu ztoho třásla kolena. Buď to bylo právě kvůli zkušenostem zletů spředchozím vládcem, jenž proslul složitým charakterem atvrdými tresty udělovanými za sebemenší prohřešky, nebo se styděl, že neumí geckhsky. Vždyť to je dorozumívací jazyk mé posádky, veškeré ovládací prvky atlačítka jsou popsané vgeckhštině. Kněkterým ovladačům jsme přidali nálepky snázvy vjazyce kouzelnického světa, aby kopilot tolik netápal, ale ještě zdaleka ne ke všem.

Poplácal jsem San-Doona povzbudivě po rameni apochválil ho za skvělou práci se stabilizátory během průletu hustou atmosférou. Požádal jsem ho ještě, ať mě na komunikačním kanálu lodě spojí sinženýrem.

„Orune, ty sis přece na kosmodromu tu kurimiru důkladně prohlédl. Tehdy jsi mi řekl, že je to stará rachotina. Jestli si dobře vzpomínám, přirovnal jsi její hyperprostorový motor kzahradní sekačce. Dokážeš odhadnout, jak dlouho ten šrot poletí od Země do systému Kasti-Utsh?“

Zreproduktorů se místo odpovědi ozvalo jen zaúpění. Pak mě inženýr požádal, abych počkal, než se dostaneme naorbitu. Ztoho přetížení se mu špatně přemýšlelo. Potěšeně jsem se usmál. Tak on to opravdu někdo zposádky zvládá ještě hůř než já! Napadlo mě, že by možná stálo za to zjistit, jak se vede nováčkům. Na palubě byli čtyři – pilot San-Doon Taki-Bu, bard Vasilij Filipov na levelu 47, falešná Anička sneznámým levelem astřelec T’yu-Pan na levelu 105. Poslední dva vůbec nemusím zmiňovat, protože umorfianů je kondice základní statistikou asvalnatý střelec vpohodě zvládne ipřetížení, které byGnata slisovalo na palačinku.

Filipov odpověděl na můj dotaz přes interkom: „Cítím se, jako bych měl ruce zolova ana hruď mi tlačil betonový kvádr. Ale není to tak hrozné, abych kvůli tomu musel otravovat kapitána.“ To už stejně začal pomalu nabíhat systém umělé gravitace aběhem několika minut bylo všechno vnormálu. Konečně jsem se na palubě zase cítil příjemně. Skoro současně se znovu ozval inženýr Orun Va-Mart.

„Ten motor na kurimiru pochází ze staré cyanské fregaty, kapitáne. Jestli jim funguje správně, budou na Kasti-Utsh asi za jedenáct ummi.“

Zamyslel jsem se nad tím. Jedenáct ummi odpovídá přibližně šedesáti hodinám. Moderní fregata třídy tolili-ukh zvládne stejnou cestu za osmnáct. To je impozantní rozdíl, vesmírná technologie za ta tři století od produkce třídy kurimiru učinila velké kroky vpřed. Ale svůj podíl na té rychlosti má ináš zkušený navigátor, bez něhož bychom tam letěli asi pětadvacet hodin.

Kdybychom vyrazili hned, museli bychom čtyřicet hodin driftovat ve vesmíru kolem stanice ačekat, až pomalá raketa frakce La-Shin konečně dorazí. Jak stím časem naložit? Navštívit tamní obchodní centrum? Tam bych se moc rád vrátil, posledně jsem si totiž kvůli přítomnosti miyelonianské armády nemohl promluvit sobchodníkem sartefakty. Pořád mám eminentní zájem oreliktské předměty, které odkoupil od pirátů.

Ale ty budou jistě drahé ajá momentálně neměl peněz nazbyt. Abych byl přesnější, neměl jsem skoro žádné peníze, nabízela se však příležitost nějaké vydělat. Figurovala vní právě raketa frakce La-Shin. Je sice poskládaná zkusů, které snad našli na vrakovišti, ale přesto jsem ji chtěl zajmout. Mé plány rozhodně nezahrnují možnost, že ostatní frakce kouzelnického světa mají vlastní vesmírné lodě. Pokud by tomu tak bylo, hrozilo by narušení rovnováhy sil na virtuální Zemi.

Neměl jsem vúmyslu loď zničit nebo ukrást (ale nezastírám, že mě takové myšlenky napadly), chtěl jsem jen spoluvládci Anri-Huvi La-Shinovi předvést, která pozemská frakce je ve vesmíru nejsilnější. To může být ve světle nadcházejícího zasedání Vládnoucí rady, ahlavně sním spojeného hlasování onedůvěře, rozhodující. Princezna Minn-O, kterou jsem nechal na Zemi, mě ujistila, že není důvod ke znepokojení. Přednese prý tak úžasný proslov, že kouzelníci budou hlasovat vsouladu snašimi potřebami. Přesto jsem si říkal, že by nebylo špatné mít kdispozici ještě nějaké další páky. Tady jde omou pozici spoluvládce lidstva!

Dispečeři geckhského kosmodromu až příliš nadšeně informovali mou obchodní společnici Uline Tar, že kurimiru míří na stanici Kasti-Utsh III. Také jí sami od sebe prozradili, že kapitán jménem Mart-Ton La-Shin se velice zajímal oceny vzácných kovů adrahokamů. Toužil prý po nich tak moc, že jednomu geckhskému obchodníkovi zaplatil hezkou sumičku za výtisk aktuálních cen na stanici Kasti-Utsh III. Hned potom začali lidé zfrakce La-Shin nakládat záhadné těžké kontejnery apřipravovat raketu ke startu…

Zaměstnanci stanice, kteří sUline hovořili, potom celkem nápadně naznačili, že by to vesmírného piráta lenga Gnata mohlo zajímat. Ajen tak mimochodem ještě zmínili, že podle pirátských zákonů náleží desetina zisku informátorům. Opatrná obchodnice prohnilým úředníkům nic neslíbila, ale ujistila je, že mi všechny informace předá. Podle mě mají opravdu dost vysokou cenu. Ozajetí kurimiru jsem se zajímal ještě dříve, než jsem se dozvěděl ojejím nákladu, ale jestli je opravdu plná cenných kovů adiamantů, dalo by se na tom vydělat mnohem víc.

Ale tenhle plán jsem prozatím nechával vzáloze, jen kdyby došlo na nejhorší. Nejdříve jsem si chtěl skapitánem rakety Mart-Ton La-Shinem promluvit přímo adát mu najevo, kdo má silnější pozici. Podle jména je nějak příbuzensky spojený se spoluvládcem Anri-Huvi La-Shinem, atak bych mu nejspíš mohl předat mé požadavky osobně. Zkusím kapitána využít jako prostředníka vpřípadné diskusi nad politickými aekonomickými záležitostmi virtuálního areálného světa. Třeba raději přijme moji nabídku prodat jeho náklad za rozumnou cenu, než aby se nechal napálit nějakým podvodníčkem, který si naivní pozemšťany vyhlédne jako další oběť.

Ale jak už jsem řekl, trávit více než čtyřicet hodin čekáním mi přijde jako zbytečné plýtvání časem. Takže znovu stejná otázka: jak ho využít? Zeptal jsem se Ayukha, jestli už dokončil ten speciální úkol, který jsem mu zadal – zjistit souřadnice předmětu ve vesmíru, když známe jen čas letu ze čtyř různých míst. Zmého pohledu naprostého zelenáče to vypadalo jako jednoduchá rovnice, ale navigátor mě vyvedl zomylu. Od začátku prý pochyboval, že lze něco takového vůbec provést. Vreálném vesmíru není přímka prakticky nikdy tou nejvhodnější spojnicí dvou bodů. Často je výhodnější letět vširokých křivkách, otáčet se okolo masivních vesmírných těles avyužívat je jako gravitační praky, které raketu zrychlí. Právě takové zamotané trasy jsou nejběžnějším způsobem cestování. Ataké, jak mě upozornil, je třeba započítat proměnnou strukturu vesmíru, gravitační extrémy avliv rozložení vesmírných těles ajejich vzájemného působení.

Starý Auykh mě profesionálně seznámil se všemi obtížemi, záludnostmi apopisy toho, jak složitá práce to je. Anakonec, jakoby mezi řečí, mi oznámil, že se mu úkol podařilo splnit!

Astrolingvistika zvýšena na úroveň 91.

„Takže to znamená, že ten předmět je od nás vzdálený asi šest apůl dne letu?“ chtěl jsem po něm, aby mi potvrdil tuto nejdůležitější informaci, kterou jsem zjeho dlouhého avysoce technického výkladu zachytil.

Ayukh se potěšeně usmál, otočil ke mně svoji obrazovku ašpičkou drápu ukázal na světlou značku.

„Mé výpočty ukazují na tyto souřadnice, kapitáne.“

„Co tam je?“ přeletěl jsem na vznášejícím se křesle blíž.

Navigátor zvětšil hvězdnou mapu anahlas přečetl:

„Systém H9045/WE. Hvězda typu červený trpaslík 3FF. Dálkové skenování neodhalilo žádnou planetu. Je tam prstencovitý oblak prachu, což by mohly být zbytky zničené planetky či komety, ale nejsou vněm žádné větší objekty. Ani meleyephatianská mapa toho víc neříká: červený trpaslík, prstencovitý oblak, několik bezvýznamných asteroidů. Prognóza jakéhokoli nálezu je téměř nulová. Žádné zprávy otom, že by tam některá zvelkých ras poslala průzkumnou loď či drony. Nikoho to nezajímá.“

Když Ayukh zmínil meleyephatianskou mapu, snelibostí jsem zamrkal. Valeri-Urla zde na můstku nenainstalovala špionážní štěnice, tím jsem si jistý, ale stejně… Bylo by rozhodně lepší nezmiňovat, že máme cokoli společného skamenem, zněhož jsme mapu získali. Vždyť to byl právě ten krystalový datový nosič, který tu vesmírnou válku zapříčinil.

Šest apůl dne. Vduchu jsem rychle počítal. Hledání tajné základny reliktů může ještě nějaký čas počkat. Znám ibližší místa, ke kterým bych potřeboval zaletět. Například obchodní stanici Kasti-Utsh III, samozřejmě. Bez peněz tam moc velkou slávu nenaděláme, ale přinejmenším bychom tam mohli vysadit morfianku. Moudrá Vaa, která má podobu léčitelky Aničky, se přece chtěla vylodit na první obydlené stanici, kde zadokujeme. Také mě však žádala, abychom si před jejím odchodem ještě promluvili mezi čtyřma očima. Chtěla se dozvědět víc omé spolupráci sLiškou aslíbila, že iona mi na oplátku poví něco zajímavého.

Na tak důvěrný rozhovor jsem ale nenašel vhodné místo. Celá loď kromě kapitánského můstku je prošpikovaná štěnicemi. Valeri-Urle jsem povolil, aby je tam rozmístila, když jí to její tailaxští strážní nařídili. Svou práci vykonala nadmíru dobře. Můstek sice podle mého přání vynechala, ale ani ten nepřichází vúvahu. Vždycky tam sedí nejméně jeden ze dvou pilotů anavigátor. Kdyby mě někdo znich viděl, jak si něco šeptám sléčitelkou, přišly by otázky, na které nechci odpovídat. Třetina posádky se navíc na Aničku dívala přes prsty, protože stále nezmizelo podezření, že stála za těmi útoky vKupoli. Proto byla na palubě pod neustálým nenápadným dozorem. Morfianka už vprvních minutách letu pochopila, že si nezvolila nejlepší podobu. Uvědomila si to díky svému citlivému vnímání emocí inteligentních tvorů, ale to už bylo na změnu příliš pozdě. Při první vhodné příležitosti jsem ji imformoval ošpionážním vybavení meleyephatianské hordy adoporučil jí, aby většinu času trávila ve své kajutě, kterou sdílela sUline Tar. Ano, má obchodní partnerka přenechala lůžko, jež kdysi patřilo princezně Minn-OLa-Fin, nové léčitelce.

Ale dost. Nemůžu tady vzpomínat, když posádka stále čeká na mé rozhodnutí. Měl bych jim už konečně říct, kam sčerstvě vylepšenou fregatou poletíme.

„Mám je, kapitáne Gnate. Já si zapisuju všechno.“

Table of Contents

Úvod, část první

Úvod, část druhá

1. kapitola