Elektronická kniha

Jeff Kinney

DIARY OF A WIMPY KID:

PARTYPOOPER

Wimpy Kid text and illustrations copyright © 2025 Wimpy Kid, Inc.

DIARY OF A WIMPY KID®, WIMPY KID™, and the Greg
Heffley design™ are trademarks of Wimpy Kid, Inc., and the design of this works’
jacket are trade dress of Wimpy Kid, Inc. All rights reserved.

First published in the English language in 2025 by Amulet Books,

an imprint of ABRAMS, New York.

ORIGINAL ENGLISH TITLE: DIARY OF A WIMPY KID: PARTYPOOPER

(All rights reserved in all countries by Harry N. Abrams, Inc.)

Book design by Jeff Kinney

Cover design by Jeff Kinney with Pamela Notarantonio and Lora Grisafi

Translation © 2026 by Elena Guričanová

Slovak edition © 2026 by IKAR, a.s.

Z anglického originálu Jeff Kinney: Diary of a Wimpy Kid:

Partypooper (Amulet Books, New York 2025)

preložila Elena Guričanová.

Redigovala Dana Guričanová.

Obálku podľa originálu upravil Augustín Putera.

Technická redaktorka Helena Oleňová.

Vydalo vydavateľstvo IKAR, a.s. – Stonožka, Bratislava

v roku 2026 ako svoju 2 619. publikáciu v elektronickej podobe.

Sadzba a zalomenie do strán ITEM, spol. s r. o., Bratislava.

IKAR, a.s.

Miletičova 23

821 09 Bratislava

www.ikar.sk | ikar@ikar.sk

ISBN 978-80-575-0558-7

Vytvorenie elektronickej verzie Dibuk, s. r. o., 2026

V SÉRII DENNÍK ODVÁŽNEHO BOJKA VYŠLO:

1. Denník odvážneho bojka

2. Rodrick je šéf

3. Posledná kvapka

4. Prázdniny pod psa

5. Krutá pravda

6. Ponorková choroba

7. Piate koleso na voze

8. To je ale smola

9. Dlhá cesta

10. Drsná škola

11. Dvojitý podfuk

12. Rodinný úlet

13. Snehová bitka

14. Na spadnutie

15. Dolu vodou

16. Veľká šanca

17. Preplnený mechúr

18. Dutá hlava

19. Galimatiáš

20. Zbabraný žúr

ĎALŠIE KNIHY ZO SVETA ODVÁŽNEHO BOJKA:

Toto nie je denník odvážneho bojka

Denník skvelého kamoša

Denník skvelého kamoša 2: Dobrodružstvo skvelých kamošov

Denník skvelého kamoša 3: Strašidelné príbehy
skvelých kamošov

VENUJEM JACKOVI

JÚN

Utorok

Keď si ešte decko, musíš sa snažiť, aby tvoje narodeniny stáli za to. Ani sa nenazdáš a vyrastieš, potom už oslavy budú dosť nafigu.

Akurát škoda, že prvé troje alebo štvore narodky si vôbec neužiješ, lebo ani poriadne netušíš, čo sa okolo teba deje. Potom ti zostáva len pár skvelých rokov, než ti ľudia začnú kupovať slušné košele a strojčeky na strihanie všetkého možného.

Ak by toto mal byť môj posledný rok super darčekov, plánujem ho využiť NAPLNO.

Smola, lebo moc dobre neviem, ako by som to mal dosiahnuť. Narodky mám už tento víkend a ešte som sa nerozhodol, koho chcem pozvať a kde oslavovať. To zatiaľ môže počkať, lebo teraz si lámem hlavu v prvom rade nad tým, čo si ZAŽELÁM.

Každý rok dostaneš šancu zaželať si niečo, čo by ti mohlo zmeniť celý život. Lenže keď tá významná chvíľa nastane, bývam príliš nervózny.

Takže väčšinou spanikárim a vytresnem prvú vec, čo mi príde na um.

Tento rok si chcem vopred nachystať fakt dobré želanie, ale zatiaľ som na nič neprišiel.

Mladším deckám sa želania vymýšľajú ľahko, vždy majú nejakú vysnívanú hračku, ktorú by na narodky chceli dostať. Keď som mal sedem rokov, išiel som sa potrhať za figúrkami akčných hrdinov, ktoré vtedy strašne leteli.

Mama vyhlásila, že sa jej nepáči, keď sa hrám s hračkami s „nerealistickou stavbou tela“, lebo vraj deckám ničia sebavedomie.

Lenže ja som vôbec neriešil, ako vyzerám, až kým mi to nepovedala. Odvtedy som sa na seba v zrkadle pozeral úplne inak.

Nakoniec mi mama kolosov radšej prestala kupovať a postupne ich vymenila za figúrky z obchodu s poučnými hračkami.

Nové figúrky sa naozaj viacej podobali na obyčajných ľudí, ale zďaleka s nimi nebola taká zábava.

Podľa mňa tie nové figúrky pripomínali ľudí až PRÍLIŠ. Keď som ich pár dní neumyl, začali naozaj SMRDIEŤ. Mám čo robiť, aby som po svete nechodil neumytý ja SÁM, kúpať ešte aj hračky sa mi už fakt nechcelo.

Mama to riadne roztočila a nakúpila mi toľkých normálkov, že v mojej izbe smrdelo ako v šatni po telocviku. Každý týždeň som minul pár osviežovačov vzduchu, aby som si s tým poradil.

Nakoniec mi už praskli nervy a hodil som všetkých normálkov do kontajnera, kde sa zbierajú veci na charitu. Už som sa tešil, že sa s nimi bude trápiť niekto INÝ.

Potom som videl film, kde hračky ožili, keď nikto nebol doma, a začalo ma mrzieť, že som sa tých figúrok zbavil. Tak som zašiel do sekáča a vypýtal som si tie hračky naspäť. Teta za pultom mi povedala, že ak tie hračky chcem, musím za ne ZAPLATIŤ.

Takže som si ich musel kúpiť naspäť za vlastné vreckové a nikdy im to nezabudnem.

Ľuďom, ktorí také filmy robia, vôbec nedocvakne, že môžu deckám pomotať hlavu. Ako malý som videl film o Pinokiovi a uveril som, že mi narastie nos, keď zaklamem. Preto som maminmu bratrancovi Geraldovi nikdy neveril ani slovo.

Keď mi napadlo, že moje hračky by mohli byť živé, začal som sa obávať, že sa na mňa naštvali za ten pokus zbaviť sa ich. Potom som sa nevedel poriadne sústrediť na domáce úlohy.

Minulý rok som všetkých normálkov konečne dal mladšiemu bračekovi Mannymu, nech sa s nimi babre on.

Vysvitlo, že to bol PRÍŠERNÝ nápad, lebo Manny bol práve zbláznený do dinosaurov.

Deckám sa asi normálkovia moc nepáčili, lebo ich po čase úplne prestali vyrábať.

Potom sa však stalo niečo fakt šialené. Zrazu ich začali zháňať zberatelia a ponúkali za ne ŤAŽKÉ prachy. V obchode s komiksami som zistil, že nepoškodený Tuctový Tony sa predáva za približne desaťtisíc dolárov.

Kedysi som mal TRI figúrky Tuctového Tonyho, ale bol som hlúpy a rozbalil som ich. Keby som ich vtedy nechal v pôvodnom obale, mohol som si zarobiť balík peňazí a odložiť si ho na predčasný dôchodok.

Keď som zistil, za koľko sa tie vecičky predávajú, obrátil som Mannyho izbu hore nohami a hľadal som Tuctového Tonyho, ktorému ešte zostali všetky končatiny.

Pod Mannyho matracom som našiel jednu odtrhnutú nohu, ani neviem, ktorej figúrke patrila. Podľa smradu to mohol byť Obyčajný Oliver.

Nakoniec som z hračiek vyrástol, takže na tento rok si musím vymyslieť nejaké INÉ želanie.

Napadá mi jedna vec, ktorú by som fakt chcel: KATANA. To je taký super meč, čo používajú nindžovia a samurajovia. Ale čosi mi navráva, že mama by mi nedovolila, aby som sa doma oháňal mečom.

Nindžovia asi nemajú mamy, lebo potom by nemohli robiť ani polovicu vecí, čo bežne stvárajú.

Možno som bol zatiaľ príliš skromný a mal by som si želať niečo VEĽKÉ, napríklad vodný skúter. Potom by na mestskom kúpalisku hneď bola väčšia zábava.

Lenže možno rozmýšľam príliš sebecky a mal by som si želať niečo dobré pre VŠETKÝCH, napríklad svetový mier.

Koniec ukážky