Stanislav Filip

KNÍŽKA S ODPOVĚĎMI NA OTÁZKY DĚTÍ PRÁVĚ TEĎ K VÁM DO KNIHOVNY LETÍ

KNÍŽKA DRUHÁ

© STANISLAV FILIP

2005

Vydání první 2025

© Stanislav Filip, 2025

Obálka © Stanislav Filip

© Mgr. Tomáš Zahradníček – TZ-one, 2025

ISBN: 978-80-7539-262-6 (ePub verze)

ISBN: 978-80-7539-263-3 (mobi verze)

ISBN: 978-80-7539-264-0 (PDF verze)

www.vydavatelstvi-eknih.cz

Bolí operace?

Někdy se k nám vlastní tělo zachová jako zrádce –

a tehdy nám pomůže jenom operace.

Když například provozujeme nebezpečné sporty,

některá část těla se může tou námahou zbortit.

Nebo když se přimotáte třeba do havárie,

to je člověk rád, že vyvázl, že žije,

a jeho tělo bude zas fungovat dál,

i když ví, že čeká ho operační sál.

Zdravotní péče v dnešní době

pomáhá všem – také i tobě.

Lékař uspí tu část těla,

která by operována být měla.

Po operaci to často bolí;

jenže když bolest nepovolí,

sestřička ti prášek podá,

a tím se bolest snadno poddá.

Z čeho je zápal plic?

Jistě jste, děti, slyšely, že někdo měl zápal plic.

Teď si o tom řekneme o něco málo víc,

protože celé své tělo by člověk měl mít rád

a měl by též o ně řádně pečovat.

Plíce jsou důležité – vhání nám kyslík do žil

a bez něho by člověk zakrátko jistě dožil.

Jenže v tom vzduchu, ve kterém člověk žije

pohybují se i viry a bakterie,

které vdechnutím mohou do plic vniknout

a tím může plicní zápal vzniknout;

vlastně ten zápal nic jiného není,

než zánětlivé onemocnění,

při kterém se nám špatně dýchá,

bolí nás na hrudníku a uvnitř to píchá

a co se pana doktora týká,

předepíše nám antibiotika

a vyležet se řádně v postýlce.

Pravda, neodezní to ve chvilce,

ale tak zhruba za týden

můžeme zase vyjít ven.

Mnozí dospělí si plíce ničí kouřením,

které pak pod rentgenem vypadají jak mouřenín.

Čisté plíce jsou větší zárukou zdraví

a ten, kdo nekouří, málokdy ochuraví.

***

Zápal plic je zánětlivé onemocnění,

které člověku rázem život změní,

a jako generál v ten okamžik zavelí:

„Honem ať ležíš v posteli!“

Lékař, co se vyléčení týká

nasadí ti hned antibiotika.

Zatímco se tví spolužáci ve škole učí.

jen pomyšlení, že nemůžeš ven, tě mučí.

Máš záchvaty kašle a špatně se ti dýchá

a uprostřed hrudníku tě neustále píchá.

Zápalu plic se lidstvo velmi bálo;

v dřívějších dobách se na něj běžně umíralo.

Ovšem dnešní lékařská věda

neustále nové léky hledá,

aby je lidé na různé nemoci měli

a dokázali jim tím pádem lépe čelit.

Jak si člověk udržuje zdraví?

Dodržováním životosprávy!

A jak se vyhýbat zápalu plic?

V zimě se oblékat o trochu víc.

Proč dýcháme?

Abychom do těla dostali kyslík!

Aspoň si to tak lidé myslí –

jenže co je na tom všem pravdy?

Je to tak vůbec doopravdy?

Kyslík dodává tělu energii

a jenom díky jemu živočichové žijí,

jinak by se, moji milí,

bez toho kyslíku udusili.

Všechny ryby, co ve vodě plují,

z ní žábrami kyslík si přefiltrují.

Člověk i zvířata však kyslíku potřebují více,

a proto jim příroda přidělila plíce.

Kyslík se jimi do těla dostane snadno;

člověk si může se silami dosáhnout až na dno,

může se tedy za rekordy hnát,

běhat, skákat, prostě sportovat.

Součástí života je také práce;

s ní musí člověk donekonečna prát se,

a k tomu právě potřebuje kyslík –

s ním mu to totiž nejvíce myslí.

Proč se nám zvětší hrudník, když se nadechneme?

Napadá mě: podobnost jistá tu je,

jako když se balonek nafukuje –

zvětšuje se, čím je v něm vzduchu více,

a stejné to mají v našem hrudníku plíce.

Ty v našem těle za úkol mají,

že ze vzduchu kyslík nám dodávají,

a bez kyslíku, moji milí

za chvíli bychom se udusili.

Někdy se balonek nafoukne víc a praskne.

Mohou to samé udělat plíce? To zas ne,

vezmou si, jen co je potřeba – což

obstarává náš hrudní koš.

Zvětší se pouze podle citu

jakou mají plíce kapacitu

a čím budete starší a taky větší,

hrudník se s růstem přiměřeně zvětší.

Proč máme škytavku?

Když už jsme nasyceni a jíme pořád dál,

stáhne se pod plícemi jeden sval;

jmenuje se bránice, a ta brání

člověku v jeho přejídání.

Mezi nádechem se ozve škytnutí,

které by nás mělo donutit,

abychom žaludek nepřecpali

a na trávení mu pokoj dali.

Když si však žaludek hlady zpívá,

škytavka nikdy se neozývá.

Tohle to pravidlo na paměti měj –

jez střídmě a s jídlem nepospíchej.

Proč je nám špatně od žaludku při jízdě autem?

Už se vám někdy stalo, jak bych to jenom řek –

že se vám na houpačce nebo v autě zvedl žaludek?

Nebo taky jak je možné, proč se nám občas stává,

že při dlouhé jízdě autem rozbolí nás hlava?

Tak si to teď vysvětlíme, na co se přišlo právě –

že se to vlastně odehrává jenom v naší hlavě,

a to ve vnitřním uchu, konkrétně v hlemýždi.

Když totiž sedíte v autě, které ujíždí,

vidí vaše oko, jak kolem krajina ubíhá,

zatímco kabina auta se uvnitř nehýbá.

Tělo dospělého je z toho celé rozpačité,

a což teprve tehdy, když je to malé dítě!

Tehdy nastane pro náš systém rovnovážný

jeden problém, a to docela vážný:

do mozku přichází rozdílné informace

a kvůli nim se nám chce zvracet.

Kdo ale jezdí často, skoro v jednom kuse

vlakem, autem či autobusem,

tak hlemýžď v uchu si na tu situaci zvykne

a to zvracení mu potom už nepřipadá vtipné.

***

Mozek s tou situací má velmi mnoho práce –

dostává totiž protichůdné informace

a rázem v něm samém velký rozpor tu je:

i když je na místě, přece se pohybuje!

Někdy tuto situaci vstřebat nedokáže;

pohyb, co vidí za oknem, se k pohybu těla váže.

Tento poznatek má v sobě od svého narození

a tady teď vidí, že tomu tak není.

Proč zíváme?

Když se bráníme před spánkem

a nepomáhá ani čaj s heřmánkem,

potom už nám jenom zbývá,

abychom bezděčně začali zívat.

To se jen naše tělo brání,

když u nás dojde na zívání.

Třeba se mozek trochu víc hřeje,

a tak si řekne: „Co se to děje?“

Pak dá jasný příkaz puse:

„Teď budeš zívat v jednom kuse!“

Ví ale dobře, že to nevadí.

Když proud vzduchu plíce ochladí,

pomoc pro mozek bývá snadná,