Copyright © 2023 by don Jose Ruiz

All rights reserved.

Translation © Lubomír Košnar, 2026

ISBN 978-80-284-1374-3

Předmluva

Když lidem říkám, že můj syn José je anděl, setkávám se někdy s divnými pohledy. Ale jak píše José v této krásné knize, anglické slovo angel pochází z řeckého slova „posel“. Od svého zasvěcení do toltéckého rodu se José proměnil v posla bezvýhradné lásky – a jaký jiný druh anděla by mohl být v této chvíli lidských dějin potřebnější?

Bezvýhradná láska je osvobozující silou. Osvobozuje nás od negativních odsudků, které vynášíme nad sebou i druhými. Osvobozuje nás od iluze, že jsme odděleni od bližních. A co je nejdůležitější, osvobozuje nás od domněnky vlastní nedostatečnosti. Jakmile si vytvoříte návyk bezpodmínečně milovat sebe i druhé, odpadne mnoho běžných životních problémů. Namísto honby za stavem štěstí, který se vždy nachází v budoucnosti mimo dosah, pochopíte, že vše, co potřebujete ke štěstí, máte právě tady, právě teď. Probudíte se a uvědomíte si, že lidský život je sen, a začnete snít o něčem krásném.

Pro Josého byla bezvýhradná láska klíčem k tomu, aby nalezl svou osobní svobodu. V toltécké tradici osobní svoboda znamená převzít plnou zodpovědnost za svou zkušenost zde na planetě Zemi – jinými slovy, uvědomit si, že jste architektem svého vlastního snu. Pokud máte sklon věřit, že vaše slova, činnosti a emoce jsou „způsobeny“ vnějšími silami, které nemáte pod kontrolou, na koncepci osobní svobody si možná budete muset chvíli zvykat. Ale jakmile ji začnete praktikovat pomocí úžasných cvičení v této knize, už se nikdy nebudete chtít vrátit ke svému starému způsobu života.

Čím více si uvědomujete, že jste tvůrci svého vlastního života, tím odolnějšími, silnějšími a soucitnějšími se stáváte. To vám zase pomáhá rozvíjet vaši schopnost bezvýhradně milovat. Jak José učí v této knize, osobní svoboda a bezpodmínečná láska se vzájemně posilují a vytvářejí cyklus ctností. Pěstováním bezvýhradné lásky v našich srdcích a myslích můžeme všichni překonat niterné návyky sebeodsuzování, negativity a strachu a proměnit se v posly míru. Kéž vás cvičení v této knize inspirují a podpoří na vaší vlastní cestě ke svobodě a kéž je váš život naplněn moudrostí bezvýhradné lásky. Nic nemůže být pro lidstvo v této době důležitější.

S vroucími pozdravy,

don Miguel Ruiz

Vysvětlení klíčových pojmů

Bezvýhradná láska: Síla osvobození, která nás osvobozuje od negativních soudů, od iluze, že jsme odděleni od svých bližních, a od našich vlastních pocitů nedostatečnosti.

Domestikace: Nejdůležitější systém ovládání ve Snu o planetě. Od útlého věku jsou nám předkládány odměny nebo tresty, které nás nutí přijmout přesvědčení a chování, jež ostatní považují za přijatelné. Tímto procesem jsme v toltéckém smyslu „domestikováni“.

Nagual: V jazyce nahuatl slovo se dvěma významy. Používá se k označení toltéckých šamanů a k označení životní energie a božství uvnitř všech bytostí.

Nahuatl: Jazyk dávných Toltéků.

Osobní sen: Jedinečná realita, kterou si vytváří každý jedinec; vaše osobní perspektiva. Je projevem vztahu mezi vaší myslí a vaším tělem.

Osobní svoboda: Toltékové dosahují osobní svobody tehdy, když převezmou plnou odpovědnost za své prožitky a uvědomí si, že jsou umělci, kteří vytvářejí své vlastní Osobní sny.

Sen planety: Kombinace osobních snů všech bytostí. Sen planety vytváří svět, ve kterém žijeme.

Šamani: Ti, kteří se probudili k poznání, že všechny bytosti jsou životní energií a že lidé neustále sní.

Tolték/umělec: V toltéckém smyslu je každý člověk umělcem a náš život je naším uměním. Slovo Tolték znamená v nahuatlu „umělec“.

Toltéčtí bojovníci: Ti, kteří jsou odhodláni používat znalost toltécké tradice k tomu, aby vyhráli vnitřní boj proti ovlivňování a dosáhli své vlastní osobní svobody.

Závislost na utrpení: Volba mysli trpět místo žít ve svobodě. To je současný stav většiny lidských myslí na planetě.

Úvod

Toltécká cesta

Lidstvo je v krizi.

Téměř všude, kam se podíváme, vidíme nesoulad, nespravedlnost, krutost a ničení. Když dáme průchod tomu, abychom pocítili bolest z válek a ekologických katastrof, které vidíme v televizi nebo ve zpravodajství, může se nám to zdát téměř neúnosné a brzy se můžeme cítit zdrceni a bezmocní. Někdy se nám zdá, že to nejlepší, v co můžeme doufat, je hledat oporu a útěchu pro sebe a své blízké, a přitom uzavírat svá srdce před zdrcujícími těžkostmi druhých a celé planety.

Tyto problémy nejsou však ve světě nové. Společnosti se po mnoho generací potýkaly s neshodami a násilím a hledaly způsoby, jak překonat ničivé instinkty lidstva a uvést ve skutek jeho duchovní potenciál. Jednou z takových společností byla civilizace Toltéků.

Jejich osídlení vzkvétalo v krajích nynější jižní části středního Mexika v době, která je od nás vzdálena jeden až dva tisíce let. Vybudovali vyspělou společnost, jejíž obyvatelstvo věnovalo mnoho času a energie duchovní praxi. Pozdější aztécká kultura je uznávala jako své intelektuální a kulturní předchůdce a považovala toltéckou civilizaci za nadřazenou všem ostatním.

Toltékové se považovali za umělce. V jazyce nahuatl tohoto starobylého národa znamená slovo toltec skutečně „umělec“. Tato kultura dospěla k některým ohromujícím výkonům na poli malířství, sochařství a architektury, včetně majestátních Pyramid Slunce a Měsíce nedaleko Mexico City. Toltécké pojetí umělce se však neomezuje na tvůrce těchto děl. Pro Toltéky je každý člověk umělcem a cílem každého z nás je žít svůj život způsobem, který odpovídá vytváření mistrovského díla.

Toltékové vytvořili soubornou kosmologii a žili bohatým duchovním životem. Stejně jako védské národy v Indii šli cestou seberealizace neboli toho, čemu říkáme osobní svoboda. Přestože po sobě nezanechali psaná literární díla, jako je slavná Rgvéda, jejich vědění a víra se předávaly ústní tradicí v podobě příběhů a praktik, které se vyučují dodnes.

Toltécká cesta se zaměřila na schopnost každého z nás dosáhnout vlastního probuzení, a tím přispět k probuzení ostatních. Učila, že lidstvo může v širším měřítku dosáhnout trvalé změny pouze tím, že každý jednotlivec nalezne svou osobní svobodu. Jinými slovy, abychom změnili svět, musíme změnit sami sebe.

Toltécká spiritualita

Šamani v mé rodině si už dávno uvědomili, že lidská mysl neustále sní, protože můžeme vidět život vždy jen přes filtr vlastního vnímání. Život je tak odrazem našich vlastních názorů a omezení. Toltéčtí šamani nazývají jedinečnou realitu vytvářenou každým jednotlivcem Osobní sen, který je formován našimi osobními stanovisky a je projevem vztahu mezi naší myslí a naším tělem. Tyto jedinečné reality se zase spojují a vytvářejí Sen planety, který obsahuje Osobní sen každé jednotlivé bytosti ve světě. Tento kolektivní sen tvoří základ toho, jak na sebe vzájemně působíme a jak spolu komunikujeme, a je základem toho, co vnímáme jako svět, ve kterém žijeme. Bohužel, když se dnes podíváme na Sen planety, zdá se, že je to v mnoha ohledech noční můra.

Přestože je všude kolem nás velké utrpení, je tu i velká krása. Každý z nás se narodil s vnitřním božským světlem. Duchovní tradice okolního světa daly tomuto světlu mnoho jmen – duše, jiva, pramen, životní síla. V toltécké tradici nazýváme toto světlo nagual a věříme, že se nám všem dostalo této božské síly ve stejném množství.

Stejně jako mnohá slova v jiných jazycích má však i slovo nagual v nahuatlu druhý význam. Znamená také „probuzený“ nebo „šaman“. Zatímco Toltékové věří, že my všichni máme světlo nagual díky našemu vrozenému božství, definují šamana jako osobu, která si toto božství uvědomila, která toto vnitřní světlo dovedně a se záměrem kultivuje, a tím dosahuje své osobní svobody. Takoví jednotlivci pak mohou svou energii soustředit na vytváření Snu planety, který je mnohem spíše krásný než noční můrou, a stát se tak mírotvůrci, budovateli společenství a služebníky všech živých bytostí. Proto Toltékové přikládají osobní svobodě tak vysokou hodnotu a titul Nagual udělují těm, kdo jí dosáhnou.

Osobní svoboda

Většina lidí dnes žije ve stavu strachu a úzkosti. Možná si svůj strach a úzkost ani neuvědomují, ale tyto pocity tu jsou, číhají hned pod povrchem. Lidé se bojí, že je někdo bude soudit, že budou zahanbeni, že ztratí svou identitu, že nedostojí nějakému pomyslnému standardu. Namísto aby byli svobodní, jsou většinou zotročeni snahou o dosažení nějakého dočasného pocitu bezpečí, uznání nebo materiálního uspokojení.

Cesta vnitřního světla nagual je však jiná. Vyznačuje se dvěma klíčovými prvky: osobní svobodou a bezvýhradnou láskou. Ve skutečnosti jsou tyto dvě vlastnosti do značné míry jedno a totéž. Když projevujete bezpodmínečnou lásku vůči sobě i druhým, automaticky se stáváte svobodnými, protože váš život již není určován soudy, strachem a negativitou. A naopak, když se budete snažit osvobodit svou mysl od odsudků, strachu a negativity, přirozeně objevíte pramen bezpodmínečné lásky.

Máte-li osobní svobodu, cítíte se ve své kůži pohodlně. Nemáte strach z odsudků druhých, protože jste se už dávno vzdali toho, abyste posuzovali sami sebe. Nebojíte se konkrétních důsledků – při změně zaměstnání, ztrátě partnera, přestěhování na nové místo – protože víte, že ať už jdete kamkoli, cokoli děláte a s kýmkoli jste, stále zůstáváte samotnou životní energií. Čistou, nefalšovanou energií nagual. Ať se stane cokoli, nikdy nepřestanete být ničím menším, než je život.

Další charakteristikou osobní svobody je schopnost podívat se do očí druhým a vidět sám sebe – skutečně vidět sám sebe, bez oddělování. Ačkoli je snadné říci, že jsme všichni propojeni, jiná věc je cítit to na niterné úrovni. Pokaždé, když se nadechnete, vdechujete stejný vzduch, který udržuje životy všech vašich bratrů a sester tady na zemi. Když si užíváte sluneční záři na své kůži, cítíte stejné teplo, jaké pociťují všichni lidé a zvířata na planetě. Podílíte se na stejné energii, kterou slunce předává každé rostlině a stromu. Voda, kterou pijete, uhasila žízeň mnoha jiných před vámi. Když si vzpomenete na tyto pravdy, rozbijete iluzi oddělenosti.

Schopnost vidět – a hlavně cítit – toto spojení s přírodou je možná jednou ze způsobilostí, díky nimž jsou především šamani známi. Nejenže šamani přikládají význam vzdychání stromů a nárazům mořských vln, ale vědí, že i my jsme příroda. Stejná krása, jakou vnímáme u rostlin a zvířat, existuje i v nás. Jakmile si to uvědomíte, osvobodíte se od iluzí ošklivosti a bezcennosti. Květina nemůže být ošklivá. Oceán nemůže být hanebný. A nemůžete být takoví ani vy.

V toltécké tradici říkáme, že každý má schopnost dosáhnout tohoto stavu osobní svobody a stát se šamanem. Většina z nás se však na této cestě ke svobodě nevyhnutelně setkává s jednou obrovskou překážkou – se závislostí mysli na utrpení, která způsobuje, že si spíše vybíráme utrpení než život ve svobodě.

Huitzilopochtli a Quetzalcoatl

V předkolumbovské Střední Americe byl jedním z nejoblíbenějších bohů Huitzilopochtli, bůh války. Ačkoli jeho následovníci pocházeli z různých míst a nazývali ho různými jmény, jedno měli společné. Násilím a válkami způsobovali ostatním utrpení. A praktikovali lidské oběti, aby ho usmířili. V toltécké kosmologii je Huitzilopochtli bratrem známějšího boha Quetzalcoatla, jehož symbolem je opeřený had. Na rozdíl od svého bratra je Quetzalcoatl vykupitelskou, milující postavou, která inspiruje mnoho postupů, jež používáme dodnes.

V jednom z příběhů Quetzalcoatl přiláká svého bratra do jeskyně s kouzelným vodopádem, v němž Huitzilopochtli uvidí odraz fanatického jednání svých stoupenců a utrpení, které v jeho jménu způsobují. Ve chvíli prozření padne na kolena a prosí svého bratra o odpuštění. Quetzalcoatl mu odpouští, ale říká mu, že musí jít a říct svým stoupencům, že násilí není cesta. Huitzilopochtli to udělá, ale brzy zjistí, že jeho stoupenci nejsou ochotni vzdát se válek a lidských obětí, protože se na nich stali závislými.

Podle šamanů v mé rodině sužuje tato závislost na utrpení lidstvo dodnes. Stejně jako každá jiná závislost může způsobit, že budeme vyhledávat to, co nám škodí, jen abychom dosáhli dočasného pocitu uspokojení, bezpečí nebo úlevy. Například můžeme soudit druhé, abychom se sami dočasně cítili lépe a přitom si neuvědomovali, že tyto negativní soudy otravují i naši vlastní mysl. Čím hlouběji se propadáme do své závislosti na utrpení, tím více obětujeme svou osobní svobodu a schopnost bezvýhradné lásky, až si stěží vzpomeneme, jaké to bylo žít jinak.

Není pochyb o tom, že činy fanatických stoupenců Huitzilopochtliho silně přispěly k úpadku jejich kultury, kdy mnoho kdysi hrdých měst v regionu zůstalo v troskách. Proto se toltéčtí šamani snaží získat toltécké bojovníky – ty, kteří vedou vnitřní boj, aby ukončili iluzi oddělenosti, zlomili závislost mysli na utrpení a dosáhli osobní svobody.

Když přemýšlím o příběhu Huitzilopochtliho, nemohu si pomoci, ale vidím podobnosti mezi civilizacemi Střední Ameriky a tou naší. I my žijeme v éře utrpení, které si způsobujeme sami, ale nemusí to tak být. Všichni se můžeme rozhodnout, že se staneme toltéckými bojovníky. Všichni můžeme přispět tím, že odmítneme síly chamtivosti, sobectví a násilí a zvolíme cestu bezpodmínečné lásky. Doufejme, že se nám to podaří dříve, než bude zničena i naše civilizace.

Jak používat tuto knihu

Tato kniha je radikální výzvou k tomu, abyste skoncovali se závislostí své mysli na utrpení, přijali bezpodmínečnou lásku a získali osobní svobodu, která je vaším přirozeným právem. Abych vám v tom pomohl, určil jsem deset klíčových prvků osobní svobody:

♦ svobodu bezvýhradně milovat sebe i druhé

♦ svobodu uzdravit se ze starých ran, bez ohledu na to, jak dlouho se s vámi táhnou

♦ svobodu měnit se a dovolit, aby se změnili i lidé kolem vás

♦ svobodu cítit celou škálu emocí a přijímat dary, které nabízejí

♦ svobodu vidět přes svá slepá místa a získat širší perspektivu

♦ svobodu snít s vědomím, že sníte

♦ svobodu pečovat o své fyzické tělo

♦ svobodu přijmout život takový, jaký je

♦ svobodu odpustit sobě i těm, kteří vám ublížili

♦ svobodu sloužit lidem kolem sebe

Přestože jsem tyto svobody seřadil tak, že – jak se domnívám – to bude užitečné pro většinu čtenářů, zejména pro ty, kteří jsou na toltécké cestě nováčky, každá kapitola je samostatná. Knihu nemusíte číst po pořádku. Pokud cítíte, že vás právě teď oslovuje některý konkrétní směr osobní svobody, přejděte na tuto kapitolu a začněte tam.

Čtení o osobní svobodě je sice užitečné, protože rozvíjí naše uvědomování, ale největším přínosem je, když tyto svobody začleníme do svého každodenního života. Na konec každé kapitoly jsem zařadil cvičení, která vám pomohou tyto svobody uvést do praxe. Některá z těchto cvičení zahrnují psaní, takže vám doporučuji, abyste si pořídili deník vyhrazený právě pro tento účel. Protože mnoho z těchto cvičení jsou rituály, je důležité zmínit, že v šamanismu jsou rituály zaměřeny tak, aby působily na hlubší úrovni, než je vaše snová mysl. To znamená, že byste je měli vykonávat, i když vaše mysl tomu odporuje nebo se vás snaží přesvědčit, že jsou hloupé nebo že nikdy nebudou působit. V těchto chvílích nezapomeňte být skeptičtí ke své mysli, která může být velmi záludná ve své snaze udržet status quo – včetně své závislosti na utrpení.

V této knize najdete anekdoty a perly moudrosti z buddhismu, hinduismu a dalších duchovních tradic. Někdy se mě lidé ptají, proč tyto příběhy zařazuji do svých knih, když „nejsou toltécké“. Žijeme ve velmi zvláštní době, kdy se kultury všude ve světě navzájem dělí o svá posvátná vědění. Ačkoli jsem byl vychován v toltéckém dědictví, bylo mi dopřáno cestovat po celém světě, přijímat duchovní moudrost z mnoha jiných tradic a začleňovat ji do své vlastní duchovní praxe. Všechny náboženské tradice představují mnoho tváří božství a my máme to štěstí, že žijeme v době, kdy máme přístup k tolika těmto krásným tvářím. Zjistil jsem, že není třeba stavět zdi mezi myšlenkami a postupy, které jsou „toltécké“ a „netoltécké“, protože všechna duchovní konání vyvěrají ze stejného věčného zdroje a všechna nás mohou naučit něco o osobní svobodě a bezpodmínečné lásce.

V duchu toltécké tradice víme, že každý z nás má své vrozené božství, ale někdy je světlo v nás zastřené a potřebujeme průvodce, který nám pomůže najít cestu zpět domů. Doufám, že vám tato kniha poslouží jako průvodce při hledání pravdy, která je již ve vás. Nezáleží na tom, jak dlouho jste bloudili v mlze, odříznuti od posvátnosti svého života. Světlo nagual je stále ve vás a můžete se s ním znovu spojit právě teď, dnes. Když to uděláte, ukončíte nebo významně zmírníte své vlastní utrpení a zároveň pozvednete celé lidstvo. To je to nejdůležitější, co můžete pro Sen planety v této době udělat.

Kapitola 1

Svoboda milovat

Představte si, že jste byli pověřeni péčí o šestiměsíční dítě. Pokud jste jako většina lidí, budete se k tomuto dítěti chovat automaticky s bezpodmínečnou láskou a laskavostí. I když bude dítě křičet a házet lžičku na zem, budete na něj dál něžně mluvit, starat se o ně a dávat mu jen lásku a laskavost. Ať dítě udělá cokoli, nebudete si to brát osobně, protože víte, že to děti prostě dělají.

Je snadné cítit bezpodmínečnou lásku k dítěti, protože je zřejmé, že dítě je nevinné, zranitelné a vůbec si neuvědomuje důsledky svých činů. Tím, že toto dítě zahrnujete stálým proudem lásky, učíte ho, že svět je bezpečné místo, a skýtáte mu tu nejlepší možnou příležitost k růstu a rozvoji.

V toltécké tradici mé rodiny šamani po tisíciletí učili, že bezpodmínečná láska je největší silou, kterou člověk má, a proto naši společnou cestu začneme zkoumáním její jedinečné síly. Když žijete v bezpodmínečné lásce, urážky, odsudky a zlostné řeči se nemohou dotknout vašeho srdce, protože vidíte, že i ty nejzavilejší útoky nejsou o nic osobnější než u šestiměsíčního dítěte, které hází lžičku na podlahu. Bezpodmínečná láska je klíčem k osobní svobodě.

Mnozí z nás měli v dětství to štěstí, že se jim dostalo bezpodmínečné lásky od rodičů nebo od jiné významné osoby v našem životě. Avšak i ti nejlépe smýšlející rodiče nebo pečovatelé nakonec sklouznou k tomu, že lásku používají podmíněně, jako nástroj odměny a trestu. V toltécké tradici tomu říkáme „domestikace“.

Nároky lásky

Hon za láskou

Jste láskou svého života

♦ Třete ruce o sebe, dokud neucítíte, že se v nich hromadí teplo a energie.

♦ Představte si všechny lidi na světě, kteří v tuto chvíli potřebují lásku – nemocné, osamělé, zranitelné a všechny, kteří trpí.

♦ Natáhněte ruce a představte si, že teplo a energie, které jste právě vytvořili, proudí k těmto lidem, ať už jsou kdekoli a v jakékoli situaci.

♦ Představte si, jak toto teplo a energie tiší jejich bolest, zmírňuje jejich utrpení a dává jim veškerou lásku, kterou potřebují.

♦ Přiložte si ruce k srdci a nechte část tohoto tepla proudit do vlastního těla, aby vás naplnilo energií lásky.

♦ Během následujících čtyřiadvaceti hodin se zamyslete nad tím, co můžete na sobě po všech stránkách ocenit – své tělo, svůj vzhled, své intelektuální a umělecké schopnosti a přínos, který poskytujete svým blízkým a svému společenství.

♦ Pokaždé, když si na to vzpomenete, uznejte ústně nebo písemně svou vlastní výtečnost.

♦ Ať už takové prohlášení vyslovíte nahlas, nebo ne, nezapomeňte je během dne opakovat co nejčastěji.

♦ Všímejte si, v čem všem jste úžasní, užiteční, krásní, talentovaní, pracovití a upřímní.

♦ Vždy k sobě vysílejte proud vřelosti.