Ukážka z elektronickej knihy

Všetky práva sú vyhradené. Nijaká časť tejto publikácie sa nesmie reprodukovať, ukladať do informačných systémov ani prenášať akýmkoľvek spôsobom v žiadnej podobe – elektronicky, mechanicky, fotokopírovaním, nahrávaním alebo inak – bez predchádzajúceho písomného súhlasu vlastníka autorských práv.

Text © 2024 by Mgr. Terézia Lampartová

Interior design © 2024 by LAYOUT, s. r. o.

Cover design © 2024 by Michaela Bakytová

Slovak edition © 2024 by IKAR, a. s.

Vydalo vydavateľstvo IKAR, a. s. – PRÍRODA Bratislava

v roku 2024 ako svoju 2 220. publikáciu v elektronickej podobe.

Jazyková úprava: Anežka Kolníková

Prvé vydanie

Technická redakcia: Renáta Hrabušická

Návrh obálky: Michaela Bakytová

Obrázky na obálke a v knihe: Shutterstock/Isifa

Sadzba a zalomenie do strán: GRATYP, s.r.o.

ISBN 978-80-551-9410-3

Vytvorenie elektronickej verzie Dibuk, s. r. o., 2024

PREČO?

y i ý í

HLAVNÉ PRINCÍPY PÍSANIA YPSILONU A JOTY

Tvrdé y (ypsilon) alebo mäkké i (jota) sa vyskytuje v slove na týchto miestach:

V slovotvornej predpone, v slovotvornom základe (v koreni slova) a v slovotvornej alebo v pádovej prípone (skrátene – 1. v predpone, 2. v koreni slova 3. v prípone).

1. Len v dvoch predponách sa vyskytuje i/y. Predpona pri-/prí- sa píše vždy s mäkkým -i a predpona vy-/vý- sa píše vždy s tvrdým -y.

2. V koreni slova píšeme tvrdé -y alebo mäkké -i podľa toho, po akej spoluhláske nasleduje.

• Po mäkkej spoluhláske píšeme v domácich slovách mäkké -i.

• Po tvrdej spoluhláske píšeme tvrdé -y.

• Po obojakej spoluhláske píšeme tvrdé -y alebo mäkké -i podľa toho, či to slovo patrí medzi vybrané alebo nie. Vybrané slová píšeme teda s tvrdým -y, -ý a tie, ktoré k nim nepatria, s mäkkým -i, -í.

Výnimku tvoria slová cudzieho pôvodu (napr. bicykel, kino, diktát a pod.), prípadne citoslovcia a od nich odvodené slová (kikirikí – kikiríkať, kikiríkanie, tik-tak – tikať, tikot, tikanie a pod.).

3. V príponách píšeme -i, -í, -y, -ý väčšinou podľa vzorov alebo iných pravidiel, ktoré sa postupne naučíte (napr. pri slovesách minulý čas vždy s mäkkým -i, pri podstatných menách L sg. nikdy nepíšeme s -y, podobne prípona inštrumentálu -mi, -ami a pod.).

y i ý í

PODSTATNÉ MENÁ

PÍSANIE -i/-í/-y V PRÍPONÁCH PODSTATNÝCH MIEN – VZORY

Poznať vzory podstatných mien je dôležité hlavne preto, aby sme vedeli v príponách písať správne -i/-í/-y. Dlhé tvrdé -ý v príponách podstatných mien neexistuje!

Pravidlo je jednoduché. Len v dvoch vzoroch sa v príponách píše ypsilon. V mužskom rode je to vzor DUB a v ženskom rode vzor ŽENA. Vzory stredného rodu majú vždy mäkké zakončenie.

Aby sme podstatné meno vedeli správne zaradiť do vzoru, musíme si ho dať do základného tvaru, teda do N sg. a do N pl.

Vzor DUB sa končí v N sg. na spoluhlásku a v N pl. na -y.

Vzor ŽENA sa končí v N sg. na samohlásku -a a v N pl. na -y.

POZOR: v týchto vzoroch sa ypsilon píše aj v A pl. a pri vzore ŽENA aj v G sg.

N kto? čo? ten DUB – tie DUBY tá ŽENA – tie ŽENY

A koho? čo? (vidím) ten DUB – tie DUBY tú ŽENU – tie ŽENY

G (z) koho? čoho? (z) toho DUBA – tých DUBOV (z) tej ŽENY – tých ŽIEN

Cvičenie 1

Podčiarkni podstatné mená mužského rodu skloňujúce sa podľa vzoru DUB
a zakrúžkuj podstatné mená ženského rodu skloňujúce sa podľa vzoru ŽENA.

Kuchárku pri šúpaní cibule štípali oči. Kuchár vyberal z košíka hríby a kládol ich na tanier. Spoza plota vytŕčal dlhý krk mladej žirafy, ktorá s chuťou obhrýzala listy zo stromov. Kalendár mi spadol zo stola na zem. Z nosa mi tiekla krv, zašpinila sa mi perina, ba aj vankúš. Z budovy školy sa ozýval spev žiakov aj ich učiteľa. Po návrate z dovolenky vybral z kufra pokrčené šaty. V obchode som chcel kúpiť liter mlieka, no zabudol som si peniaze.

Cvičenie 2

Rozlišuj, či ide o vzory DUB a ŽENA alebo o iné vzory, a podľa toho doplň správne -i/-y.

Zub mi drkotali od zim . Na zem bolo vidno stop srnčej zver . Stolár
pracujú v novej dieln . Moje sestr ležali v maminej postel a čítali knih . Upiekla posúch zo zmes múk a vod . Darcovia krv dostali diplom . V ohrade pobehovali dva vystrašené pštros . Popri domoch vykopali robotníc
jam a osadili nové elektrické stĺp . Jesenné vetr pozhadzovali aj posledné list zo stromov. Babkine veľké hus aj malé húsk vbehli do záhrad a pošliapali hriadk mrkv . Páv rozprestreli svoje veľké farebné chvost . Záhradkár usilovne pracujú od jar do zim vo svojich záhradách. Zatupila si hran korčúľ.
Orl prežili v zdrav aj mohutné vzdušné vír, ktoré prúdili nad pohorm. Náš sused chová koz, hus, kačk, ba aj poštové holub . Nad horam a dolinam
sa rozprestierali čierne mrákav . Narysuj obidva tvar!

SKLOŇOVANIE. Písanie -i, -í, -y v pádových príponách podstatných mien.

V ostatných vzoroch alebo v iných pádoch, ako je hore uvedené, sa píše vždy mäkké -i.

Napríklad:

• V prípone inštrumentálu prípona -mi, -ami

• V datíve prípona -ovi

• Ak sa vyskytne v lokáli -i, nikdy nie ypsilon, ale vždy jota, teda mäkké i .

• Stáva sa to aj pri slovách cudzieho pôvodu, ktoré sa skloňujú podľa vzoru dub, ale v L sg. nemajú -e (v dube), ale -i (tie hotely – v hoteli).

• Ak sa vyskytne pri ohýbaní podstatných mien dlhé -í, je to zásadne mäkké dlhé í, nikdy nie dlhý ypsilon. Ten pri podstatných menách neexistuje!

(Tento jav s mäkkým dlhým -í sa môže vyskytnúť v G pl. pri ženských vzoroch, v I sg. v strednom rode alebo pri vzore vysvedčenie v L sg., napr. bez sukní, vo svedomí, so zábradlím...)

Cvičenie 3

Doplň správne -i, -í, -y.

Na tanier nechal zvyšky večere. V tomto močiar nežijú žiadne ryb, iba občas počuť zakŕkať žab . Spoza dver sa ozývali cudzie hlas . Nové tunel sú už osvetlené, v starom tunel svetlo nebolo. Ľudia neobľubujú os, lebo dostatočne nepochopili ich úloh v prírode. Na hodine sme preberali učivo zlomk na číselnej
os . Lístk podaj sprievodcov! Na prízem otvorili novú opravovňu obuv .
Na stole zostalo po večer niekoľko nedojedených žeml . V pol s obilm sa vyskytuje veľa hlodavcov, najmä myš . Na zábradl viseli dva zabudnuté šál . Montér opravovali stĺp s osvetlenm. V litr vod rozpustíme dve lyžičk cukru.

PSI, VLCI, VTÁCI – PSY, VLKY, VTÁKY

Jotu alebo ypsilon píšeme podľa toho, či sa tieto zvieracie podstatné mená skloňujú podľa vzoru CHLAP alebo DUB.

tí CHLAPI, psi, vlci, vtáci – tie DUBY, psy, vlky, vtáky

Napr. (tí) pastierski psi, (tí) hladní vlci, (tí) sťahovaví vtáci

(tie) pastierske psy, (tie) hladné vlky, (tie) sťahovavé vtáky

Cvičenie 4

Doplň správne -i, -y. Pomôž si zámenami tí a tie.

Spoza plota na nás štekali susedove ps . V hore sme počuli zavýjať vlk . Na brehu jazera sídlia vodní vtác . Naši dvaja ps rozhrýzli mamine papuče. Naše dva ps naháňali susedovu mačku. Vystrašené vták vzlietli k oblohe. Rozzúren ps sa rozbehli za mačkou. Vlc radi poľujú na lesnú zver. Aj vaše ps sa rady rozvaľujú na gauči?

Nie je ZVER ako ZVER

Mužský rod – vzor CHLAP/ DUB

Ženský rod – vzor KOSŤ

N sg.

CHLAP

ten ZVER

N pl.

DUBY

tie ZVERY

N sg.

KOSŤ

tá ZVER

G sg.

bez KOSTI

tej ZVERI

(- väčšie zviera)

(- v prenesenom význame surový človek)

(- skupina zvierat, zverina)

Slovo ZVER pomenúva:

1. jedno väčšie zviera - vtedy má tvar mužského rodu: (ten) divý zver. V sg. ho skloňujeme podľa vzoru CHLAP, v pl. podľa vzoru DUB, preto v nominatíve a akuzatíve plurálu píšeme tvrdé -y: (tie) dva zvery (= dve zvieratá).

Môžeme ho nahradiť podstatným menom (to) „zviera/(tie) zvieratá“ .

Napríklad: Ten slon je mohutný zver (mohutné zviera). Tie slony sú mohutné zvery (zvieratá).

POMÔCKA: V základnom tvare v N sg. naň ukážeme zámenom TEN a v N pl. zámenom TIE: s divými zvermi = ten divý zver – tie divé zvery; o vyhynutých zveroch = ten vyhynutý zver – tie vyhynuté zvery

2. skupinu zvierat - vtedy má tvar ženského rodu: (tá) divá zver. Je to hromadné podstatné meno, nemá tvar množného čísla, tvarom jednotného čísla označujeme viac zvierat jedného druhu. Skloňuje sa podľa vzoru KOSŤ, preto v genitíve, datíve a lokáli píšeme mäkké -i: (tej) divej zveri.

POMÔCKA: V základnom tvare v N sg. ukážeme na toto podstatné meno zámenom TÁ a na vyskloňované zámenom TEJ, vtedy tam píšeme mäkké -i. Žiaci sa učili poznávať stopy zveri. (tej zveri – tá zver) Nasypali zveri krmivo. (tej zveri – tá zver) Poľovníci rozprávali žiakom o jelenej zveri. ( o tej zveri – tá zver)

ZHRNUTIE:

ten jeden ZVER (= to zviera)

tie dva ZVERY (= tie zvieratá) – tie DUBY

SLON

HROCH

LEV

SLONY

HROCHY

LEVY

tá ZVER (G, D, L sg. = tej zveri) – vzor KOSŤ / N pl. NEMÁ

(= skupina zvierat napriek jednotnému číslu)

Aká?

srnčia zver (o srnčej zveri) = skupina srniek

líščia zver (dám líščej zveri) = skupina líšok

hladná zver (od hladnej zveri) = skupina zvierat, ktoré sú hladné

divá zver (bez divej zveri) = skupina divých zvierat

lesná zver (k lesnej zveri) = skupina zvierat žijúcich v lese

Cvičenie 5

Rozlišuj, či sa podstatné meno ZVER skloňuje podľa vzoru DUB (ten zver) alebo KOSŤ (tá zver), a podľa toho doplň -y alebo -i.

Kniha Fantastické zver a ich výskyt je scenáristický debut J. K. Rowlingovej. Poľovníci zabezpečili odvoz uhynutej zver . Niektoré zver v ZOO neznášajú chladné počasie. Tento rok povolili odstrel diviačej zver . Mnohým druhom dravej zver hrozí vyhynutie. Hrochy sú veľké zver, vážia často aj štyri tony. V pralese ich obkľúčili divé zver . Bezohľadní výtržníci sa často správajú ako zver . Sýty vlk dá pokoj lesnej zver . Dobrovoľníci pomáhali v zime s prikrmovaním vysokej zver . Už v dobe kamennej naši predkovia naháňali prazver, aby si urobili zásoby potravy na zimu.

KAPRE či KAPRY, KOCÚRE či KOCÚRY?

Zvieracie podstatné mená mužského rodu sa v sg. skloňujú podľa vzoru CHLAP a v pl. podľa vzorov DUB alebo STROJ.

KAPOR aj KOCÚR sa v pl. skloňuje podľa vzoru DUB, preto kupujeme kapry alebo pstruhy a po dvore behajú kocúry.

KOHÚTY alebo KOHÚTI? ORLY alebo ORLI?

• Podstatné mená zvieracie muž. rodu skloňujeme v sg. podľa vzoru CHLAP a v pl. podľa vzoru DUB alebo STROJ. (Na smetisku sa hádali dva kohúty. V Tatrách často stretneme aj medvede.)

• Ak ich použijeme v personifikácii, tak sa skloňujú len podľa vzoru CHLAP. (Na jednom smetisku nemôžu byť dvaja kohúti. Mnohí mládenci sú pri tanci takí ťarbaví medvedi.)

• Ak je takéto podstatné meno použité v prirovnaní, prirovnávame k zvieraťu, tak platí pravidlo z bodu 1 = chlap/dub, stroj (Hádali sa ako dva kohúty na smetisku. Niektorí zápasníci sú mohutní sťa medvede.)

Cvičenie 6

Doplň správnu príponu podľa toho, či ide o personifikáciu alebo o prirovnanie.

Niekomu sú had odporné. Sú to takí úlisní had . Akrobati sú ohybní ako had .

Po výhre v lotérii sa z nich stali namyslení páv . Dievčatá v krásnych róbach sa niesli ako také páv . Páv narobili v záhrade spúšť. Pod oknami dreveničky sa pásli jelen . Prežúvali ako jelen . Nevyznáme sa v tom, sme z toho jelen . Moji synovia sú takí usilovní mravc . Stŕpla mi noha, akoby mi po nej mravc behali. Mravc mi vliezli dokonca aj do cukru. Sú nemotorní ako slon v porceláne. Pri cvičení to boli takí nemotorní slon . Slon majú veľmi dobre vyvinutý sluch. Vy dvaja ste takí starí somár . Somár domáce unesú až 300 kg bremien. Urobili z nás hlúpych somár . Zaťali sa ako somár . Dvanásti sokol, sokolovia Tatier, akoby ich mala jedna mater. Sú bystrí ako sokol . Sokol lovia takmer výhradne vtáky za letu.

Nie je SILVESTER ako SILVESTER

Krstné meno – Silvester – dvaja Silvestrovia (vzor CHLAP)

Napr. k Silvestrovi, teším sa na Silvestra, o Silvestrovi

Posledný deň v roku – Silvester – dva Silvestre (vzor STROJ)

Napr. k Silvestru, teším sa na Silvester, o Silvestri

Si môj TIP alebo TYP?

TIP = hádanie, odhad, predpoklad, odporúčanie

Napr. Poviem vám môj tip na víťaza. Čítal som tip na výbornú reštauráciu.

TIPOVAŤ = hádať, predpokladať, odhadovať

Napr. Koho tipuješ za víťaza? Tipujem, že večer stráviš doma.

TYP = druh ľudí, zvierat alebo vecí s istými vlastnosťami, znakmi alebo rovnakého pôvodu.

Napr. Ten chlapec je môj typ. Poznal ho podľa typu písma. Takýto typ šiat jej veľmi pristane.

TYPOVAŤ, VYTYPOVAŤ = výber vhodných ľudí, objektov a pod. na základe istých

požiadaviek, vlastností a druhu

Napr. Typovali sme páchateľa. (teda určovali podľa typu, NIE hádali) Vytypoval si túto

dovolenku na základe recenzií. Pracovníka si vytypujú na základe vzdelania a praxe.

TYPICKÝ

Napr. Pre tento kvet je typické žlté sfarbenie. Jej typickou reakciou je smiech. Je to typický predstaviteľ staršej generácie.

VEČER a VEČERA

ten VEČER – tie VEČERY

DUB – DUBY

tá VEČERA – tie VEČERE

ULICA – ULICE

A pl. koho? čo?

L sg. o kom? o čom?

D sg. komu? čomu?

dva večery (duby)

o večere (o dube)

večeru (dubu)

dve večere (ulice)

o večeri (o ulici)

večeri (ulici)

Cvičenie 7

Koniec ukážky