Ľudovít Ódor

RÝCHLOKURZ GENIALITY

42 otázek a odpovědí, které vám

pomohou pochopit dnešní svět

Ukázka z elektronické knihy

Autor: © Ľudovít Ódor, 2023

Vydal: © N Press, s. r. o., v roce 2023 jako svoji 110. publikaci

První vydání

ISBN: 978-80-8230-197-0

Vytvoření elektronické verze Dibuk, s. r. o., 2023

NIKINCE A ADÁMKOVI

PŘEDMLUVA K ČESKÉMU VYDÁNÍ

Až tuto knihu otevřete, její autor už pravděpodobně nebude slovenským premiérem. Úplně vyloučeno to však není – kdyby se povolební jednání protáhla, a to je klidně možné, bude sousední zemi nadále řídit úřednická vláda, v jejímž čele Ľudovít Ódor momentálně stojí.

Skutečnost, že autorem populárně-vědecké knihy je předseda vlády, ať už bývalý, či současný, je sice kuriózní (o druhém takovém případu v celém širém světě opravdu nevím), není to ale hlavní důvod, proč byste si ji měli přečíst. (Ostatně když ji Ľudovít Ódor psal, ještě netušil, že bude povolán, aby pozici viceguvernéra centrální banky vyměnil za premiérské křeslo.)

Tím důvodem je, že je to velice dobrá kniha. Na Slovensku se zaslouženě stala bestsellerem.

Autor v ní předkládá rychlý přehled skoro všeho, v čem by se moderní člověk měl orientovat, od matematiky a fyziky přes společenské vědy a ekonomii po rozumné rady, jak spokojeně žít. Z velké části jde o témata, kterými se jako vědecký novinář pracovně zabývám. A velmi často jsem si nad Ódorovým textem říkal: Takhle bych to chtěl umět napsat!

Jeho kniha je odborně fundovaná, ale zároveň má švih, spád a vtip. Autor dovede skvěle zjednodušovat, ale přitom nezkreslovat – a věřte mi, že to je velké umění. Podobné knihy bývají buď velmi obtížné k pochopení, nebo naopak povrchní a neužitečné. Ódor mezi těmito tyčkami jede bleskový obří slalom a vždy se udrží na trati. Dejte si tu jízdu s ním, nebudete litovat.

Petr Koubský, Deník N

ÚVOD

„42 je milé číslo, které si můžete vzít domů a představit ho své rodině.“

Douglas Adams

Na prahu další technologické revoluce, vážných následků klimatických změn a ve víru jiných světových megatrendů, jako je stárnutí populace či deglobalizace, je úplně jedno, jestli někdo umí vyjmenovat všechna důležitá průmyslová odvětví Hondurasu. Nezáleží ani na tom, jestli umí dát tečku a čárku na správné místo v diktátu. Nechtějme soutěžit s vyhledávačem Google ani s roboty v pásové výrobě. Soustřeďme se raději na ty oblasti, kde i dnes umíme být maximálně užiteční. Lidstvo po celá staletí posouvaly dále zvědavost a nové myšlenky.

Tato kniha má ambici inspirovat lidi s otevřenou myslí. Aby dokázali kriticky myslet, dávat věci do kontextu. Aby lépe chápali svět kolem sebe a byli sebevědomými občany s rozhledem, méně náchylnými k manipulaci, bludům, fake news nebo hoaxům.

Jak vznikla myšlenka na tuto knihu?

Hlavním producentem knihy je pán „covid“. Nákaza způsobila, že jinak mírumilovný ekonom z vedlejšího pokoje slyšel, jak funguje vzdělávací proces ve střední Evropě. Zatleskal bych, kdybychom žili v minulém století. Ale časy jsou úplně jiné. Samozřejmě netvrdím, že na školách je všechno špatně. Ani zdaleka ne. Učitelé většinou dělají, co mohou. Na můj vkus však ve vzdělávacím procesu chybí mnoho důležitých témat a memorování i nadále vládne. Tak se ze mě stal frustrovaný táta, který své rozčarování musel nějak ventilovat. Namísto nadávek a rozbíjení talířů jsem napsal tuto knihu. Nejprve bylo mým záměrem dát na papír jen pár poznámek pro mou dceru, která v roce 2023 maturovala. Jako zvláštní dárek od táty s věnováním: „Ať se líbí! Tady máš myšlenky, které táta považuje za důležité pro život v tomto století.“ Později mě kamarádi přesvědčili, že taková kniha může být užitečná i pro širší okruh čtenářů.

Komu je kniha určena?

Každému, kdo chce znát odpovědi na otázky typu Proč? a Jak? a kdo ví, že na otázky typu Kdo?, Co? a Kde? tady máme Google. Pro všechny, co chtějí lépe chápat život ve 21. století. Pro ty, kteří chtějí mít alespoň mlhavou představu o nosných tématech. Proto jsem zvolil jazyk a formu, které jsou přístupné jak středoškolsky vzdělaným, tak i dříve narozeným. Ke čtení potřebujete jen otevřenou hlavu, nic víc. Samozřejmě, některá témata jsou těžší než jiná, a proto jsem ke kapitolám přiřadil i počet hvězdiček podle náročnosti. Ale nepropadejte panice ani při třech hvězdičkách. Nosné myšlenky by měly být i v těchto kapitolách srozumitelné.

Není kniha příliš ambiciózní?

Možná je. Proto je třeba hned na úvod říct, že nejde o učebnici. Ani zdaleka nejsem expert na všechna témata. Název knihy je proto třeba brát s jistým nadhledem. Jsem jen průvodce, který vám ukazuje pamětihodnosti. Nebo prodejce zájezdů, který vám dává do ruky katalog s destinacemi. Pochopitelně není možné na několika stranách detailně vysvětlit klíčové poznatky. Není to ani mým cílem. Ale na druhé straně vás chci přesvědčit, že se na život dá dívat i vědátorskýma očima. Vlastně dělám marketing vědeckému mindsetu a světonázoru. V poslední době totiž dostávají alternativní fakta a hoaxy příliš velký mediální prostor. Pokud se vám některá témata zalíbí, na konci knihy se dozvíte, kde se můžete do problematiky hlouběji ponořit a lépe pochopit souvislosti. Pokud se mi podaří inspirovat vás k přečtení byť jen jedné další popularizační knihy o některém z témat, moje snaha nebyla zbytečná. Takže si pamatujte: během čtení knihy budeme kosmonauty, pozorujícími věci z ptačí perspektivy, a ne potápěči, kteří se do témat noří opravdu hluboko.

Proč právě 42 témat?

Moje generace ví docela přesně, že číslo 42 je odpovědí na otázku života, vesmíru a vůbec. Nebo alespoň tak to tvrdí Douglas Adams ve své knize Stopařův průvodce Galaxií. A proč tomu tak je? Vysvětlení podal sám autor této klasiky v citátu, kterým začíná úvod. Méně sci-fi odpověď je následující: Když jsem přemýšlel o tom, která témata považuji za nezbytná, zjistil jsem, že 20 je žalostně málo a 100 je zas příšerně moc. Můj seznam zahrnoval asi čtyřicítku témat. Pak jsem si vzpomněl na Adamse a rozhodl jsem se, že domů vezmu dvaačtyřicítku a představím ji svým čtenářům.

Proč právě těchto 42 témat?

Od začátku jsem chtěl, aby na seznamu byla témata, která patří do kategorie „takhle funguje svět, toto prostě musíte znát“. Jinak řečeno základní znalosti. Potom jsem přidal kategorii „z médií v tomto století často uslyšíte o těchto aktuálních velkých tématech“. Jakési hybné síly současného světa. Na závěr jsem nechtěl vynechat ani „jak se stát lepším občanem, vést spokojený a plnohodnotný život a být platným členem společnosti“. Samozřejmě, striktní škatulkování kapitol do těchto tří šuplíků není možné, ale byla to pro mě směrnice při přemýšlení.

Aby bylo jasno hned na úvod, netvářím se, že tento seznam je jediný a správný. Nemám patent na rozum. I když jsem výběr konzultoval s mnoha odborníky, konečný seznam je odrazem mého subjektivního světa se všemi pozitivními i negativními aspekty. Na druhé straně jsem si jistý, že několik témat by figurovalo na seznamu mnoha dalších autorů. Navzdory konzultacím mi snad skuteční vědci prominou, pokud v knize zůstaly příliš zjednodušující metafory nebo v ní chybí důležité koncepty. Snaha zaujmout na omezeném prostoru s sebou nutně přináší potřebu kompromisů v hloubce i šířce myšlenek.

Užitečné rady

Kniha není jako detektivka. Kapitoly nemusíte číst v nastaveném pořadí. Na konci se nedozvíte, kdo je vrah. Každá z kapitol je pochopitelná i samostatně. Samozřejmě, několik jich spolu souvisí a tehdy najdete v textu křížové odkazy. Nepanikařte (Don‘t panic! je nápis na Stopařově průvodci Galaxií), pokud něco není zřejmé hned na první pohled. Po přečtení několika stran se nestanete experty na dané téma. Berte to jako bonboniéru. Jednou natrefíte na něco kakaového, jindy marcipánového či na slaný karamel. Každému vyhovuje něco jiného. Jsou to jen takové ochutnávky. Pokud vám kapitola bude chutnat, na konci knihy naleznete seznam populárně-naučných knih a jiných odkazů, kde hledat dál a odkud jsem čerpal. Nechtěl jsem hlavní text prošpikovat odkazy na odbornou či populární literaturu. Pokud vám první sousto nešmakuje, klidně přeskočte na jinou kapitolu. Na začátku každé kapitoly najdete dvojici citátů. První k zamyšlení, druhý spíše pro zábavu.

Co spojuje všechny tyto kapitoly?

Tři věci. Za prvé přesvědčení, že poctivý vědecký přístup je stále nejlepší cestou k porozumění světu kolem nás. Zadruhé to, že musíme zůstat zvědaví, chceme-li pokračovat. Mysl mít stále otevřenou, jinak se zasekneme v minulosti. Zatřetí není třeba memorovat telefonní seznamy, stačí znát několik klíčových myšlenek a kriticky uvažovat.

Pro ty, které tato argumentace nepřesvědčí a raději zůstanou při svých konspiračních teoriích a hoaxech: 42 je název knihy, sedm je divů světa. To je dohromady 49. Číslo 49 = 8 + 12 + 9 + 12 + 8. Vezmeme-li si anglickou abecedu odzadu, 8. písmeno je S, 9. bude R a 12. je O. Pak 8 + 12 + 9 + 12 + 8 = SOROS.

Myslíte si, že je to náhoda?

PODĚKOVÁNÍ

Když jsem začal psát tuto knihu pro dceru, ještě jsem netušil, kolik užitku z ní budu mít i já sám. Jednoznačně největší přidanou hodnotou pro mě bylo, že jsem se seznámil s velkým počtem skutečných expertů v oblastech, kde nejsem až tak doma. Jsem jim nesmírně vděčný za to, že si našli čas a energii a poukázali na chyby v mých poznámkách nebo mi poradili, co vynechat nebo přidat. Všechny zbývající omyly v textu jsou samozřejmě moje. Mimochodem, pokud nějakou chybu najdete, klidně napište na ludo@odor.sk.

Rád bych tedy poděkoval následujícím expertům (v abecedním pořadí) a kamarádům:

Miroslav Beblavý, Fedor Blaščák, Katka Boďová, Igor Farkaš, Martin Haluš, Samo Horváth, Rišo Kollár, Martin Mojžiš, Luboš Pástor, Juraj Porubský, Paľo Povala, Samuel Rosa, Livia Rosová, Ivan Sekaj, Martin Šuster, Martin Takáč, Michal Teplan, Ľubomír Tomáška, Roman Vasil, Pavel Zlatoš a Jano Žabka.

Při rozhodování, zda vůbec psát takovou knihu, mi radili Rado Baťo, Tino Čikovský, Lukáš Fila, Jana Kováčová, Robert Mistrík a Fero Múčka.

Děkuji i vydavatelství Denníku N, především editorce Monice Kompaníkové, která střežila srozumitelnost výkladu a čitelnost textu. Bez ní by kniha byla mnohem méně stravitelná. Nerad bych vynechal grafičku Soňu, překladatele Mirka Zelinského a jazykové korektory Ondřeje Horníka a Kateřinu Kotkovou. Shooty opět předvedl, že je na Slovensku fenoménem. Do knihy nakreslil pár nových vtipů (ostatní jsou z trilogie Z nadhledu).

Velký dík patří i mé rodině, která několik let musela trpět čtoucího nebo po večerech do počítače ťukajícího tatínka, a to i na dovolených či pod vánočním stromečkem.

SVĚTOVÉ MEGATRENDY

Konec ukázky