O Ságe rodu Wingfeatherovcov

„Na Andrewových knihách milujem dobrodružstvo, obrovskú tvorivosť a hlavne srdce, ktoré do nich vkladá. Je básnikom a majstrovským rozprávačom. Rada si prečítam všetko, čo napíše.“

– Sally Lloydová-Jonesová, populárna autorka detských kníh

„Na tento zážitok vaša rodina nikdy nezabudne. Knihy odporúčam všetkými desiatimi!“

– Sarah Mackenziová, autorka knihy The Read-Aloud Family a zakladateľka a moderátorka podcastu Read-Aloud Revival

„Sága rodu Wingfeatherovcov je vtipná, nápaditá a plná srdca. Odporúčam ju čitateľom od 8 do 12 rokov, ktorí už zhltli celú Narniu a hľadajú ďalšiu skvelú sériu.“

– Anne Bogelová, autorka blogu Modern Mrs. Darcy a moderátorka podcastu What Should I Read Next?

„Neskutočne nápadité a príjemne odľahčené epické dielo, z ktorého vyžaruje dôvtip a múdrosť. Navyše v ňom nájdete vynikajúce pokyny, ako si poradiť s tľapmi, Tesákmi a občasne zubatou kravou.“

– Allan Heinberg, autor a jeden z výkonných producentov seriálu Klinika Grace stanice ABC a spoluautor komiksu Young Avengers od spoločnosti Marvel Comics

„Ohromne dômyselné!“

– Phil Vischer, autor seriálu VeggieTales

Copyright © 2014 by Andrew Peterson

Interior illustrations by Joe Sutphin

Cover art by Nicholas Kole

Cover design by Brannon McAllister

Originally published in English under the title

The Warden and the Wolf King

by WaterBrook, an imprint of Random House,

a division of Penguin Random House LLC, USA.

All rights reserved.

Všetky práva vyhradené. Bez predchádzajúceho písomného povolenia vydavateľa nesmie byť žiadna časť publikácie reprodukovaná, uložená do vyhľadávacieho systému alebo prenášaná v akejkoľvek forme či akýmkoľvek spôsobom – napríklad elektronicky, kopírovaním, nahrávaním. Výnimkou sú krátke citácie recenzií v tlačenej podobe.

Slovenské vydanie:

Copyright © i527.net, s.r.o., 2023

www.i527.net

ISBN 978-80-8249-079-7

Vytvorenie elektronickej verzie Dibuk, s. r. o., 2023

Táto je pre teba, milý čitateľ.

Už si takmer doma.

Sníval som o piesni, počul som spev,

v duši mi zvonili jej tóny len.

Slová som nevedel rozoznať ver’,

iba ten hlas, ktorý v ušiach mi znel.

Hlas to bol príjemný, mocný a divý,

túžil a ťahal sa do diaľav snivých.

Víťazstvo žalostné, nádejné svárenie,

úmrtie osožné, života zrodenie.

— GEORGE MACDONALD, 1842

Prvá časť:

Zelené údolia

V roku 435 štvrtej epochy, keď na Anniere v mieri vládol Lander Wingfeather a jeho manželka Illia Finleyová zo Zelených údolí, narodila sa im dcérka. Jej starší brat Olmer bol budúcim strážcom trónu a dievčinka sa mala stať kráľovnou Jagavého ostrova. Volala sa Madia a chýry o jej kráse sa rozniesli do každého kúta slobodných krajov Dangu. Keď vyrástla a stala sa mladou ženou súcou na vydaj, v lete navštívila Ban Ronu v Zelených údoliach, kam sa kráľ Lander s kráľovnou Illiou často plavili, keď vanul teplý vietor. Zúčastnili sa na hrách Banick Durga, a kým sa Údolčania oddávali súťažiam, ich dni boli naplnené veselosťou. Mladú Madiu zo všetkých radostí Ban Rony najviac tešilo, keď sa mohla odkradnúť z Finleyho poľa, kde sa konali hry, a stratiť sa v priestranných sieňach Veľkej knižnice.

Práve tam spoznala bystrého mladíka menom Bonifer Squoon.

– Z knihy Annieriáda: Pád štvrtej epochy,

KTORÚ ZOSTAVIL PÁN OSKAR N. RETEEP,

ZNALEC ZVLÁŠTNEHO, UHLADENÉHO A/ALEBO CHUTNÉHO,

HLAVNÝ KNIHOVNÍK, HISTORIK

A OVONIAVAČ KNÍH VO VEĽKEJ KNIŽNICI V BAN RONE

1

Ťarcha vojny

„Čo sa bude teraz diať?“ spýtal sa Kalmar.

„Odkiaľ to mám vedieť? Vo vojne som nikdy nebol,“ odpovedal Janner.

„Trčíme tu už najmenej tri hodiny a ešte sme nič nejedli.“

„Pozri sa, viem len jedno – máme tu ticho sedieť, kým všetky kmene nezložia prísahu alebo čo to vlastne robia. Všetci sme hladní a tebe aspoň nie je zima.“

„Koľko kmeňov zostáva?“

„Môžeš si ich spočítať.“

„Počkaj, koľko ich bolo na začiatku?“

„Mohol by si v sebe nájsť štipku záujmu o to, čo sa deje, Kal? Mama vravela, že nič takéto sa nestalo už desaťročia. A prišli predsa kvôli tebe. Môžeš sa hádam aspoň tváriť, že ťa to zaujíma. Psst! Ide člen kmeňa.“

Janner s Kalmarom sedeli na drevenom pódiu s výhľadom na zasnežené Finleyho pole. Janner si uvedomil, že práve na tomto mieste Podo Helmer pred mnohými rokmi získal srdce Wendolyn Igibyovej, keď súťažil v hrách Banick Durga proti najdrsnejším a najdivokejším Údolčanom. Dnes sa však nijaké hry nekonali. Dnes bola na programe vojna, takže sa bratia išli unudiť k smrti.

Nia ich v to ráno zobudila v ich spálni na Hrejivom vŕšku a pripomenula im, že nadišiel deň skladania prísahy. Ako anniersky veľkráľ a strážca trónu sa vraj účasti nevyhnú. Keď chlapci aj so sestričkou Leeli zhltli raňajky, ktoré im pripravili Podo s Frevou, Nia im priniesla slávnostný odev.

Leeli dostala biele šaty olemované zurčiackou kožušinou a kabát so sivými škvrnami, ktorý ju zahaľoval ako prikrývka. Okolo pliec ho mala zopnutý striebornou brošňou v tvare žiariacej hviezdy. Keď sa dievčatko vynorilo zo svojej izby v šatách aj plášti, chlapci onemeli. Vlasy malo prehodené cez jedno plece a na lícach mu horela nádej, že sa bude ostatným páčiť. Podo, ktorý v zástere na jednej nohe klopkal okolo stola a zbieral špinavý riad, zdvihol zrak. „Matička luna, vyzerá nádherne,“ zašepkal.

Bratov síce nikto nevychvaľoval, no aj oni sa vo svojich kráľovských šatách cítili ako fešáci. Kalmar kabát nepotreboval, lebo mu celé telo pokrývala striebristo-hnedá srsť. Namiesto neho mal na sebe čiernu koženú vestu podšitú krvavočervenou látkou, ktorá sa vpredu zapínala na ligotavé strieborné gombíky. Na každom z nich sa vynímal anniersky drak – rovnaký znak, aký Janner videl kedysi v Glipove na denníkoch strýka Arthama. Nia Kalmarovi cez plecia prehodila čierny plášť a na krku ho ...

Koniec ukážky