Casey McQuiston

I KISSED SHARA WHEELER

Copyright © 2022 by Casey McQuiston

All rights reserved.

Translation © 2023 by Linda Magáthová

Jacket design by Kerri Resnick

Jacket illustration by Allison Reimold

Slovak edition © 2023 by IKAR, a.s.

ISBN 978-80-551-9098-3

Vytvorenie elektronickej verzie Dibuk, s. r. o., 2023

Venujem Pepper, mojej naj babe

Ide o fikciu.

Všetky postavy, organizácie a udalosti

zobrazené v tomto románe sú buď

produktom autorskej predstavivosti,

alebo sú použité fiktívne.

AUTORSKÁ POZNÁMKA

Vážení čitatelia,

ak ste sa dostali k tomuto príbehu a ste z juhu USA alebo z prostredia južanských baptistov, alebo evanjelických kresťanov, možno poznáte niektoré znaky kultúry, ktoré sú v ňom opísané. K mnohým z nich pristupujem s humorom, pretože sa na tom niekedy naozaj musíte smiať. A hoci Chloe Greenová nie je veriaca, v tejto knihe sa stretnete nielen s jej pohľadom na veci. Je tu priestor pre dobré aj zlé stránky, smiešne aj bolestivé, a všetko medzi tým, pretože taký je život tínedžera – najmä v Chloinom kúsku sveta. Aby to všetko preskúmala, v knihe Pobozkali sme Sharu Wheelerovú sa objavujú prvky náboženskej traumy a homofóbie.

Viac informácií nájdete na webových stránkach caseymcquiston.com.

Začalo to bozkom...

— THE KILLERS

1

Počet hodín od zmiznutia Shary Wheelerovej: 12

Počet dní do promócií: 42

Chloe Greenová sa chystá prestrčiť päsť cez okno.

Keď máva takéto nápady, zvyčajne je spirituálne na pokraji. Ale práve teraz, prikrčená pri zadných dverách domu Wheelerovcov, je na to aj skutočne fyzicky pripravená.

Na jej telefóne svieti čas: 11.27. Tridsaťtri minút do konca predpoludňajšej bohoslužby v kostole Kresťanskej cirkvi mestečka Willowgrove, kde Wheelerovci trávia dopoludnie predstieraním, že sú milými, normálnymi ľuďmi, ktorých milá, normálna dcéra pred dvanástimi hodinami nezinscenovala svoje zmiznutie z maturitného plesu.

Iste je to len hra. O to tu ide. Shara Wheelerová je, samozrejme, v poriadku. Shara Wheelerová nie je nezvestná. Shara Wheelerová robí to, čo vždy: díva sa na všetkých holubičími očami plnými čírej nevinnosti, vďaka ktorým si ostatní myslia, že je zaiste veľmi hlboká, zložitá a očarujúca, hoci v skutočnosti je to tá najnudnejšia nuďaska z celého tohto neznesiteľne nudného mesta.

Chloe sa to chystá dokázať. Pretože ona jediná je dosť bystrá na to, aby to videla.

Po celom roku naháňania sa za termínmi skorého prijatia na vysoké školy a umiestnením medzi najlepšími študentmi z ročníka ’22 si chcela užiť svoj plesový večer. Týždne si šetrila na dokonalú róbu (čiernu, šifónovú, s čipkou, ako sexi upírska vrahyňa) a mal to byť dokonalý ples. Nie totálne dokonalý ples – žiadne rande, žiadne kytice –, ale dokonalý ples pre ňu. Len jej kamošky nahodené v super handrách, tlačiace sa do Benjyho auta, vreštiace pesničky Lil Yachtyho v miestnosti s lustrom a o jednej ráno sa valiace do reštiky Waffle House.

Ale tridsať minút predtým, ako vyhlásili kráľovnú plesu, uvidela ju: Sharu s ružovými perami a vodopádom mandľovo-ružového tylu, ako si okolo občerstvenia kliesni cestu k dverám. Chloe ju sledovala celý večer, čakala na príležitosť, keď ju zastihne osamote.

Lenže kým sa dostala k dverám, Shara bola fuč, a keď prezidentka študentskej rady Brooklyn Bennettová vystúpila na pódium, aby Sharu korunovala za kráľovnú plesu, ešte stále bola preč. Nikto ju nevidel odchádzať a odvtedy jej nebolo. Jej biely džíp zmizol z príjazdovej cesty Wheelerovcov.

A tak je Chloe tu, ráno po plese, s mejkapom rozmazaným okolo očí a vlasmi stuhnutými od laku na vlasy, pripravená vniknúť do Sharinho domu.

Rezervný kľúč nájde vnútri nápadne hladkého kameňa s citátom z Knihy Jozue 24,15: Ja i môj dom budeme slúžiť Hospodinovi.

Celú cestu do vidieckeho klubu si predstavovala, ako sa bude Shara tváriť, keď ju uvidí vo dverách. Veľké, šokované zelené oči, teatrálne zalapanie po dychu, uvedomenie si, že jej finta na získanie pozornosti nevyjde tak, ako plánovala, pretože Chloe je geniálna a sexi génius sa nedá len tak obalamutiť. Samotné uspokojenie z tohto výjavu malo Chloe dodať silu počas záverečných skúšok a pravdepodobne aj počas prvých dvoch rokov na vysokej.

Ale keď strčila hlavu do otvorených dverí a nahliadla do obrovskej kuchyne Wheelerovcov, Shara tam nebola.

Urobí teda, čo by urobil hocikto iný na jej mieste. Zatvorí za sebou dvere a presnorí prvé poschodie.

Shary nikde.

Dobre. To je v poriadku. Ale určite niekde je. Pravdepodobne na poschodí, vo svojej izbe.

Na chodbe na poschodí sa cez pootvorené dvere odhaľuje kúpeľňa, ktorá je určite Sharina. Béžovo-ružové tapety, porcelánová doska toaletného stolíka obložená výrobkami na starostlivosť o pleť s ružovou vodou a fľaštička jej charakteristického laku na nechty (Essie, odtieň Baletné špičky). Chloe sa drží na prahu dverí; toto nie je jej cieľ, ale vedľa umývadla leží hodvábna gumička na vlasy s kvetinovým vzorom, ktorú nikdy predtým nevidela, bez ohľadu na to, koľko hodín prípravných kurzov strávila upreným hľadením na Sharin zátylok. Shara nosí svoje lesklé blond vlasy výlučne rozpustené. To je akoby jej štýl. Zrejme si ich dá do gumičky, keď si večer umýva tvár.

To je nepodstatné.

Pri ďalších dverách Chloe zastane. Sú mierne pootvorené a označené ručne namaľovaným ružovým písmenom S.

Tvrdiť, že sa jej nikdy ani nesnívalo, do akého inkubátora dokonalosti Shara Wheelerová lezie, keď ide každý deň domov, by bolo klamstvo – obrovské klamstvo veľkosti rozpočtu tímu amerického futbalu Kresťanskej akadémie Willowgrove. Nádobka s ílom na zachovanie jej bezchybnej pleti? Profesionálny kaderník na objednávku? Kam Shara chodí, keď nemá malebné rande v Starbucks so svojím priateľom quarterbackom alebo nevytvára podozrivo dobré eseje z komparatívnej literatúry? Kým je, keď sa na ňu, aspoň raz, nikto nepozerá?

Je len jeden spôsob, ako to zistiť.

Kopne do dverí a...

Izba je prázdna.

Sharina spálňa je, samozrejme, pekná, normálna izba. Dokonca až podozrivo obyčajná. Posteľ, komoda, nočný stolík, toaletný stolík, kombinácia poličky a písacieho stola, lampa v tvare vajíčka so striebornou retiazkou. Na parapete vysušená kytička z maturitného plesu a na komode v miske z mušlí leží malá tuba balzamu na pery značky Burt’s Bees, hneď vedľa fľaštičky s fialovým telovým sprejom a kopy kníh v mäkkej väzbe so záložkami. Steny sú jednoduchej pastelovomodrej farby, visia na nich zarámované fotky jej rodiny, priateľa a húfu identicky vyzerajúcich kamošiek s ostrými lakťami, rozviatymi vlasmi a tvárami ako z reklamy na kozmetiku Glossier.

Kde je teraz tento Glossier gang? Možno si liečia opicu z plesu, premýšľa Chloe. Zjavne tu žiadna z nich nehľadá stopy. Tak to býva s populárnymi deckami: nemajú také puto, aké sa vytvára v plameňoch, keď ste divní a nehetero v malom až strednom meste v Alabame. Ak by sa takto chcela vypariť Chloe, už by celá armáda Shakespearových gayov vykopávala každé jedny dvere v mestečku False Beach.

Prečo tu Shara nie je?

Chloe zatne päste, vkročí dnu a začne písacím stolom.

Ak tu nie je Shara, ktorú by mohla vypočúvať, možno nejaké odpovede poskytne jej izba. Chloe si prezerá obsah písacieho stola a políc, hľadá Sharin kalendár ako vo filme Stratené dievča, taký s priestorom na poznámky pri každom dni, kde by mala vyznačené „zhromaždiť zásoby“ a „obviniť Chloe z mojej vraždy“. Nachádza len brožúrky o vysokých školách a škatuľku s ružovými písacími potrebami s monogramami Shariných iniciálok – ďakovné pohľadnice za blížiacu sa záplavu šekov pri príležitosti maturity od bohatej rodiny. Žiadne usvedčujúce stránky z denníka natlačené v odpadkovom koši, len kartónový obal od nejakého lesku na pery.

Šperkovnica: nič pozoruhodné. Šatník: oblečenie, starostlivo usporiadaný stojan na topánky, plesové a maturitné šaty zazipsované v úhľadných obaloch na šaty. (Kto už používa obaly na šaty?) Zásuvka so spodnou bielizňou: poloprázdna, chýba niekoľko skromných, ako okvetné lístky jemných kúskov, ktoré by stačili na týždeň-dva. Posteľ: na zastrčenej prikrývke v slonovinovej farbe úhľadne poskladané tričko s logom Harvardu. Božechráň, aby niekto zabudol, že Shara sa dostala na školu, ktorú si vybrala ako prvú, pričom mala ponuky v podstate zo všetkých najlepších univerzít v krajine.

Chloe zasyčí cez zuby. Je to len kopa úplne normálnych vecí, ktoré naznačujú úplne normálny život úplne normálneho dievčaťa.

Dvakrát sa vráti k toaletnému stolíku a otvorí zásuvku. Tuby leskov na pery sú úhľadne zoradené v takmer rovnakých odtieňoch neutrálnej ružovej, väčšina je napoly použitá, etikety sú takmer zotreté. Na konci radu je jedna úplne nová, taká plná a lesklá, že mohla byť použitá len raz, ak vôbec. Spoznáva jej obal z odpadkového koša.

Keď odtočí uzáver, vôňa ju zasiahne rovnako silno ako vtedy, keď k lesku privoňala prvýkrát: vanilka a mäta.

Otvorí sa okno.

Chloe zakľaje, klesne na koberec a zalezie pod stôl.

Na parapete sa objaví pár čiernych vansiek a za ním chudá postava chlapca v ošúchaných džínsoch a flanelke. Zastaví sa – síce mu nevidí do tváre, ale vie, že sa otáča, akoby kontroloval, či je vzduch čistý – a potom vkĺzne do miestnosti.

Tmavé kučeravé vlasy s karamelovým odleskom, svetlohnedá pleť, dlhý a rovný nos, čeľusť hranatá a zároveň jemná ako rybia kosť.

Rory Heron. Willowgrovská odpoveď na každého zádumčivého zlého chlapca z každej tínedžerskej drámy z konca 90. rokov. Najžiadanejší single chalan na spoločenskom rebríčku medzi huličmi – skejťákmi a flákačmi. Nikdy s ním nemala žiadne hodiny, ale počula, že ich aj tak veľmi nenavštevuje.

Sleduje, ako jeho oči prechádzajú po rovnakej trase ako tie jej – po komode, posteli, fotkách na stene. Keď si všimne, že z parapetu zhodil na zem korzet, jemne ho prstami zodvihne, prezerá si uschnuté púčiky a potom ho vráti na miesto. Chloe prižmúri oči. Čo robí Rory Heron tu, v Sharinej spálni, hladiac jej korzety?

Rory sa otočí k písaciemu stolu, zbadá ju a vykríkne.

Chloe vyskočí na nohy a rukou mu rýchlo zakryje ústa.

„Sklapni,“ zasyčí Chloe. Zblízka vidí jeho orieškovohnedé oči, doširoka otvorené od preľaknutia. „Mohli by ťa počuť susedia.“

„Susedia som ja,“ odpovie jej, keď ho pustí.

Chloe naňho uprene hľadí a snaží sa zladiť celú Roryho osobu s extrémnou upätosťou vidickeho klubu False Beach. „Ty bývaš tu?“

Rory zagáni. „A čo, nevyzerám na to, že by som si tu mohol dovoliť bývať?“

„Vyzeráš, že by si radšej zomrel, než by si mal bývať tu,“ Chloe na to.

„Ver mi, ja som si to nevybral,“ odvetí Rory. Stále sa mračí, ale teraz to už má inú príchuť. „Ty si Chloe, čo? Chloe Greenová? Čo robíš pod Shariným stolom?“

„Čo si mal v pláne ty, keď si vliezol k Share cez okno?“

„Najprv ty.“

„Ja... ja, no...“ zakokce sa Chloe. Roryho príchod ju trochu ohromil a teraz nevie, ako sa má obhájiť. Začína sa jej rozpaľovať tvár; snaží sa to vôľou potlačiť. „Počula som, že včera v noci utiekla.“

„Aj ja som to počul,“ povie Rory. Hovorí s rovnakou nacvičenou nespokojnosťou, s akou sa nesie, plecia má sklonené a rovné. „Vedela si... vieš, kde je?“

„Nie, len som... sa chcela presvedčiť, či naozaj zmizla.“

„A tak si sa vlámala k nej do domu,“ oznámi Rory kategoricky.

„Použila som kľúč!“

„Áno, ale to je stále vlámanie.“

„Len ak spácham zločin.“

„Dobre, vniknutie na cudzí pozemok.“

„Ako teda nazývaš preliezanie cez jej okno?“

Rory sa odmlčí a pozrie sa na špičky svojich vansiek. „To je niečo iné. Povedala mi, že necháva odomknuté okno.“

„To nie je pozvanie, kámo.“

„Ježišikriste, veď som ti povedal, že sme susedia. Ľudia bežne žiadajú svojich susedov, aby im dali pozor na veci, kým sú preč. Fakt sa to deje.“

„A to teraz robíš aj ty?“

„Chcel som sa uistiť, že je v poriadku.“

Chloe sa zatvári skepticky. „V živote som nevidela, že by si sa s ňou rozprával.“

„Ty ju ani len nepoznáš, čo?“ oponuje Rory. „Čo tu robíš ty? Prečo ťa zaujíma, že zmizla?“

Prečo ju to zaujíma? Pretože ona a Shara zasvätili každý deň svojho stredoškolského štúdia tomu, aby skončili ako premiantky ročníka, ktoré prednesú záverečný prejav na promóciách, a jediné, čo Chloe kedy chcela tak veľmi ako tento titul, je pocit uspokojenia, ak ho nemôže mať Shara Wheelerová. Pretože Shara Wheelerová má všetko ostatné.

Pretože ak Shara naozaj odišla, je to prehra a Chloe Greenová nevyhráva automaticky.

Pretože pred dvoma dňami si ju Shara našla pred piatou hodinou samu vo výťahu budovy B, pritiahla si ju za lakeť a pobozkala ju tak, až zabudla celý semester francúzštiny. A Chloe stále nevie prečo.

„Prečo to zaujíma teba?“ vyštekne späť na Roryho.

„Pretože ja – ja ju chápem, jasné? Jej priblblé kamarátky ju nechápu, ale ja áno.“

„Aha, ty ju chápeš.“ Chloe prevráti oči. „Takže to ťa kvalifikuje na to, aby si viedol pátraciu skupinu.“

„Nie...“

„A čo teda?“

Nasleduje ďalšia pauza. Rory prenesie váhu z jednej nohy na druhú. A potom sa pozrie na stôl, zdvihne tmavé obočie a povie: „Toto.“

Keď Chloe sleduje jeho pohľad, uvidí obálku, ktorá nevinne leží v ružovom organizéri na listy. Na prednej strane je Shariným nakloneným písmom napísané Roryho meno.

Roryho meno?

Rory má širšie plecia, ale Chloe reaguje rýchlejšie. Vytrhne obálku, otvorí ju jedným prstom, vytiahne kus toho ružového kancelárskeho papiera s monogramom a nahlas prečíta Sharinu dokonalú kurzívu.

Rory,

ďakujem za pusu. Ak si si myslel, že som si Ťa nikdy nevšímala, mýlil si sa.

XOXO

Shara

P.S.: broskyna100304

P.P.S.: Povedz Smithovi, nech si pozrie koncepty v mailoch. Chloe by mala mať zvyšok..

„Ty si ju pobozkal?“ pýta sa nástojčivo Chloe.

Rory vyzerá, že je pripravený vyhnúť sa úderu, čo si možno bude chcieť nechať na chvíľu, keď sa o tom dozvie Sharin skutočný frajer. „To ona pobozkala mňa!“

Odpoveďou mu je naštvaný výkrik a Chloe zo seba vychrlí: „Kedy?“

„Včera večer. Pred plesom.“

„Kde?“

„Na... ústa?“

„Geograficky, Heron.“

„Aha. Na streche u nás doma.“

Shara pobozkala Roryho. A teraz Rory stojí tu, v jej izbe, obraňuje sa pred Chloe, pretože... ó, bože.

Shara je dievča odvedľa a on je do nej zamilovaný. Takto to je. Aké absolútne, otravne predvídateľné.

„No, neteš sa toľko,“ odpovie Chloe. „Pobozkala aj mňa.“

Rory vyvaľuje oči. „Ty si zo mňa robíš srandu.“

„Fakt nie,“ Chloe na to. „V škole, v piatok.“

Prižmúri oči, zavrie ich, začne si rukou prehrabávať kučery, potom sa zastaví, skôr ako sa stihne opät rozstrapatiť.

„Okej, takže potom toto,“ ukáže na priestor medzi nimi a na celú miestnosť, „dáva väčší zmysel.“

Žalostne trápne ticho sa usadí rovnako ako mrak telesného odóru bandy športovcov v školskej telocvični po piatkovej súťaži. Chloe vycerí zuby, aby prehovorila...

Na prízemí sa otvoria vchodové dvere.

„Do pekla,“ zahreší Chloe. Skontroluje hodiny na nočnom stolíku: 12.13. Kvôli Rorymu stratila pojem o čase.

„Budeš musieť zliezť po rebríku,“ prehovorí Rory, už v pohybe.

„Blbá Shara Wheelerová,“ zamrmle Chloe a vystrelí z okna tak prudko, že takmer minie prvú priečku rebríka.

Na zemi si Rory vyloží rebrík na jedno chudé rameno a nemotorne sa ho snaží presunúť späť k plotu. Čo sa týka výzoru, má fakt peknú tváričku, ale nasadenú akoby na rúčke metly. Chápe, prečo je toľko dievčat z nižších a vyšších ročníkov posadnutých jeho energiou typu sexi nevrlého týpka s gitarou na parkovisku pred školou, ale sledovať ho, ako sa snaží niečo zdvihnúť, je smutný pohľad.

„Ukáž,“ povie Chloe a natiahne sa po druhej strane. On nespokojne zavrčí, ale nesťažuje sa.

Prelezú na jeho dvor, ktorý je rovnako dokonalý a svieži ako zvyšok tohto vidieckeho klubu. Keď Chloe ešte bývala v Kalifornii, nikdy nebola vnútri vidieckeho klubu, v ktorom by bola ešte oddelená časť, rozľahlá plocha s obsluhou pri bráne ako s dvadsaťštyrihodinovou ochrankou. Aby sa dostala dnu, musela by predstierať, že je niečia opatrovateľka.

„Dobre, kašlem na to,“ povie Chloe a utrie si zvyšky očných liniek. Predlaktie má celé čierne. „Čo znamená tá broskyňa neviemkoľko? Z toho lístka?“

„Nemám šajnu,“ odvetí Rory.

„Tak potom o všetkom povieme zajtra v škole a uvidíme, či to vie on.“

Rory sa zaksichtí. Vyzerá smiešne, keď stojí v uzavretej komunite s bránou a tvári sa ako nejaký prašivý jemný chlapec z nezávislej hudobnej skupiny.

„My? Ty chceš povedať Smithovi, že sme sa bozkávali s jeho frajerkou?“

„Nechceš vedieť, čo robí? Kde je?“

„Prečo jednoducho nepočkáme, kým sa nevráti, a nespýtame sa jej?“

„Prečo si si taký istý, že sa vráti v dohľadnej dobe?“ nástojí Chloe. „Čo ak má nejaký... nejaký tajný druhý život v inom meste alebo má nejakého sugar daddyho, u ktorého je zalezená, alebo čo? Čo ak sa nevráti skôr, než všetci odídeme na vysokú školu? Čo ak bude navždy preč? Čo ak budeš celý zvyšok života premýšľať nad tým, prečo ťa, preboha, Shara Wheelerová pobozkala?“

Čím dlhšie rozpráva, tým viac sa Rorymu zužujú oči. Zakryje si kútik úst a povie: „Tá ťa teda dobre rozdrbala, čo?“

„Čau,“ povie Chloe a otočí sa na päte. „Urobím to sama.“

„Počkaj,“ volá za ňou Rory.

Zastane.

„Kedy zajtra?“

„Hneď ráno,“ Chloe na to. „Futbalová fyzika je prvá hodina.“

„Super.“ Odomkne jej bránu. „Dám si do poriadku svoje záležitosti.“

Koniec ukážky