Ukážka z elektronickej knihy

Copyright © Tom Fletcher, 2021

Illustrated by Shane Devries

First Published as THE CHRISTMASAURUS AND THE WINTER WITCH

in 2021 by Puffin Books, a Penguin Random House group company.

The author has asserted his moral rights.

Translation © Alexandra Škorupová, 2022

Slovak edition © Vydavateľstvo SLOVART, spol. s r. o., 2022

Všetky práva vyhradené. Žiadna časť tejto knihy sa nesmie reprodukovať ani šíriť v akejkoľvek forme alebo akýmikoľvek prostriedkami, či už elektronickými, alebo mechanickými, vo forme fotokópií či nahrávok, respektíve prostredníctvom súčasného alebo budúceho informačného systému bez predchádzajúceho písomného súhlasu vydavateľa.

Z anglického originálu Tom Fletcher:

THE CHRISTMASAURUS AND THE NAUGHTY LIST,

ktorý prvý raz vyšiel vo vydavateľstve Penguin Books, Ltd, v Londýne v roku 2021,

preložila Alexandra Škorupová.

Ilustrácie Shane Devries

Zodpovedná redaktorka Katarína Škorupová

Editorka Dáša Jajcayová

Sadzba Alias Press, s. r. o., Bratislava

Tlač FINIDR, s. r. o., Český Těšín

10 9 8 7 6 5 4 3 2 1

ISBN 978-80-556-5634-2

www.slovart.sk

Vytvorenie elektronickej verzie Dibuk, s. r. o., 2022

Pre Buzza, Buddyho a Maxa

PRVÁ KAPITOLA

ČO SA STALO NAPOSLEDY

Každý už počul o zozname neposlušníkov, no nie? Pre prípad, že si celý život stojíš na kábli, skús si na chvíľu predstaviť, že celučičký rok poslúchaš (Viem, viem. Pre niektorých z nás to môže byť naozaj ťažké, ale treba tomu dať šancu.), na Vianoce sa zobudíš a pod stromčekom si nájdeš presne to, čo si praješ od napísania listu Santovi: autíčka, bábiky, vláčiky, videohry... BIM!

Stoja tam, zabalené v trblietavom papieri a obsypané mašľami, čo budú rodičia po zvyšok Vianoc upratovať.

Gratulujem – určite si na

ZOZNAME POSLUŠNÍKOV!

No teraz si predstav, čo by sa asi stalo, kebyže možno... ale len možno urobíš niečo také, o čom by sa dalo povedať, že to... hm... nie je úplne dobré. Možno dokonca, odvážim sa to povedať... zlé?

V takom prípade by sa ti na Vianoce naskytol úplne iný a veľmi nepríjemný pohľad.

Povráva sa, že deti dostávajú namiesto hračiek uhlie, alebo že si dokonca nájdu v pančuche hromadu sobieho trusu. (Nikdy na Vianoce nejedz hrozienka v čokoláde... Ver mi!) Pravda však znie ešte horšie. Oveľa horšie. Pýtaš sa: Čo by mohlo byť horšie ako sobie bobky? Tak si predstav, že sa zobudíš a...  nenájdeš tam...

VÔBEC NIČ.

O-ou, tu sa niekto dostal na

ZOZNAM NEPOSLUŠNÍKOV!

Neboj sa, neodsudzujem ťa! Koniec koncov, ja o tom, kto sa dostane na zoznam neposlušných a poslušných detí, nerozhodujem. Som len obyčajný spisovateľ, takže takú moc nemám! No ak sú legendy pravdivé, je tu niekto, kto ťa vidí, aj keď spíš, a vie, kedy nespíš. A hádam, že ak toto dokáže, tak určite vie, či POSLÚCHAŠ, ALEBO NIE! Samozrejme, hovorím o samotnom veľkom mužovi, otcovi polárnej žiary, pánovi Klausovi, Mikulášovi, dedovi Mrázovi, alebo ako ho budeme volať v tejto knihe: SANTOVI.

Možno si hovoríš, že rozdiel medzi tým, či si na zozname neposlušných, alebo poslušných detí je len v tom, či dostaneš hromadu hračiek, alebo pančuchu plnú čerstvého vzduchu. No je v tom OVEĽA viac. V skutočnosti od toho, do akej miery deti chápu rozdiel medzi správnym a nesprávnym, dobrom a zlom, neposlušným a poslušným, závisí samotná existencia Vianoc. Ak by na zozname poslušníkov neboli žiadne deti, Santa by nemal prácu, lebo by nemal komu doniesť darčeky! Nemal by čo robiť a my zase dôvod v neho veriť. Ak by sme v neho neverili, vôbec by nebol. Len na to pomysli, aká by to bola pre Vianoce katastrofa!

A to nehovorím iba o darčekoch. Necháp ma zle, Santa miluje darčeky viac ako ktokoľvek, ale v skutočnosti o ne vlastne nejde.

Ide o RADOSŤ.

O ten hrejivý pocit v tvojom srdci, keď si rozbalíš niečo, čo si celý rok veľmi želáš. Je to čisté šťastie. A všetko záleží od toho, či poslúchaš. Preto Santa nosí darčeky.

Stavím sa, že prvé dve knihy Santasaura máš prečítané, čo znamená: po prvé, dobré rozhodnutie, pretože teraz si určite na zozname dobrých detí, po druhé, to, čo ti teraz poviem, ťa neprekvapí. Santa je obrovský, srdečný a fantastický muž s očami modrými ako Severný ľadový oceán a bradou bielou ako snehové vločky. Býva na Snežnej farme na severnom póle postavenej z borovicového dreva s kopou veselých a neustále vyspevujúcich škriatkov. Keď raz ročne roznáša vianočné darčeky, letí na saniach, ktoré ťahá osem vznešených vznesených sobov a... hm, tuším mi niečo dôležité vypadlo. ROBÍM SI SRANDU! Samozrejme, že na čele sobov letí stvorenie, ktorého meno sa ligoce na obálke tejto knihy: jedinečný

SANTASAURUS!

Pred mnohými Vianocami objavili Santovi spevaví škriatkovia vajce tohto žiarivomodrého dinosaura zamrznutého hlboko v ľadových baniach.

Santasaurus najprv lietať nevedel, ale vďaka viere svojho najlepšieho priateľa Viliama Dilyho teraz tento špeciálny dino lieta tak rýchlo, že aj ten najčarovnejší sob pri ňom vyzerá ako Bambi. Odvtedy každý rok, keď Santa doručuje darčeky deťom, čo mali to šťastie a dostali sa na zoznam poslušníkov, Santasaurus letí na čele sobov.

Čo nás vracia pekne na začiatok: ku zoznamu poslušných a neposlušných detí. Práve o nich je celá táto kniha. Takže teraz, keď sme si to trochu pripomenuli, môžeme začať.

DRUHÁ KAPITOLA

SPÄŤ  NA SEVERNÝ PÓL

Tento príbeh sa začína na tom najvianočnejšom mieste na svete – na severnom póle. Prvého decembra stála pod zeleným, modrým a fialovým svetlom polárnej žiary Santova Snežná farma, akoby pózovala na vianočnú pohľadnicu. Hlboko v útrobách tejto útulnej stavby z borovicového dreva sedel vo svojej pracovni Santa. Čítal listy pri staručkom pokrivenom vianočnom stromčeku (vlastne pri tom najstaršom na svete) a namáčal si vafľu s maslom do teplého pudingu. Mimochodom, ak ešte nepoznáš čaro vafle namočenej v pudingu, je čas to vyskúšať – poďakuješ sa mi!

TRESK!

Hlučný náraz do okna Santu vyľakal a zakvackal si bielu bradu žltým krémom.

„Dosvetielok!“ zafrflal a otočil sa, aby zistil, čo to robí taký rachot. „Ach, Santasaurus, to si ty. To som si mohol myslieť,“ postavil sa Santa a otvoril veľké vitrážové okno, aby dinosaurieho kamaráta pustil dovnútra.

„Ak som ti to nepovedal stokrát, tak ani raz. Preto, že vieš lietať, ešte nemusíš lietať všade. Na severnom póle máme aj dvere!“ Santa sa rozosmial, a keď tvor cez otvorené okno vletel do teplej miestnosti, potľapkal ho po hlave.

Žiarivomodrý dinosaurus s hrmotom pristál  a priesvitné pazúry mu zaškrípali na drevenej podlahe. Otriasol si ľadové šupiny ako pes, čo sa práve okúpal v jazere, a po miestnosti sa rozletela spŕška snehových vločiek.

„Pozor na zoznam!“

„POZOR NA ZOZNAM!“

Skríkol Santa a snažil sa pred snehom ochrániť dôležitú knihu na stole.

Pri zmienke o zoznamoch sa Santasaurus rozbehol cez miestnosť. Chcel si prezrieť mená na zozname poslušných detí.

„Musím ťa sklamať, Sauri,“ povedal mu Santa a usadil sa späť za stôl. „Dnes večer pracujem na tom druhom zozname.“

Santa maslovým prstom ukázal na titulnú stranu knihy, kde krásnym zlatým písmom stálo

ZOZNAM NEPOSLUŠNÍKOV.

Santasaurova ľadová hriva od smútku zvädla.

„Viem, viem,“ povzdychol si Santa. „Ani mne sa to nepáči, no žiaľ, musím ho skontrolovať teraz a potom aj na Štedrý deň. Nepýtaj sa, prečo to robím dvakrát. Spieva sa to tak v pesničke a ja mám tým pádom pocit, že to tak treba.“

Koniec ukážky