Dani Pettreyová

V LAVÍNE

ALJAŠSKÁ ODVAHA

Kniha druhá

Ukážka z elektronickej knihy

Copyright © 2013 by Dani Pettrey

Originally published in English under the title

Shattered

by Bethany House,

a division of Baker Publishing Group,

Grand Rapids, Michigan, 49516, U.S.A.

All rights reserved.

Slovenské vydanie:

© i527.net s.r.o., 2014

www.i527.net

Prvé vydanie

ISBN 978-80-971448-5-2

Vytvorenie elektronickej verzie Dibuk, s. r. o., 2019

Na pamiatku mojej milovanej matky Marlene (1939-2012)

a mojej drahej babičky Alice (1916-2012).

Obe mi veľmi chýbate. Stretneme sa vo večnosti.

Žalm 27:13

Pre Kaylu:

Táto kniha je pre teba, dcérka.

Ďakujem za inšpiráciu!

Ľúbim ťa tak veľmi, že to ani neviem vyjadriť slovami.

Odporúčania

„Ak hľadáte romantický triler, siahnite po knihách Dani Pettreyovej. V lavíne vás donúti obracať stranu za stranou, až kým ju celú neprečítate. Určite sa zaradí medzi vaše obľúbené knihy.“

- Dee Hendersonová, úspešná spisovateľka

„Dani Pettreyová v knihe V lavíne opäť zažiarila. Prináša silné postavy, dravú odvahu a smrteľné nebezpečenstvo. Sadnite si a pripútajte sa: spúšťa sa lavína perfektného príbehu!“

- Ronie Kendigová, autorka romanticko-dobrodružných kníh

„V lavíne je majstrovský príbeh, ktorý spája napätie a výnimočné postavy do príbehu, ktorý vás udrží v napätí do poslednej strany a vzbudí hlad po ďalších príbehoch. Pettreyová je na vzostupe!“

- DiAnn Millsová, autorka knihy The Chase

„Napínavý dej s mnohými zvratmi, energické dialógy, zaujímavá záhada a príťažliví hrdinovia uspokoja aj náročných milovníkov dobrodružných románov. Dani Pettreyová týmto dielkom poteší mnohých svojich fanúšikov.“

- Irene Hannonová, úspešná autorka série kníh the Guardians of Justice

„Dani Pettreyová má zázračnú schopnosť vytvárať postavy, ktoré vás chytia za srdce. S radosťou som sa znovu začítala do ich osudov. Teším sa na ďalšie pokračovanie.“

- Lynette Eason, autorka knihy When the Smoke Clears

Tento príbeh je dielom autorkinej predstavivosti. Mená, postavy, udalosti a dialógy sú vymyslené a akákoľvek podobnosť s reálnymi osobami, či už žijúcimi alebo zosnulými, je čisto náhodná.

Citáty zo Svätého písma:

Biblia. Slovenský ekumenický preklad.

Banská Bystrica: Slovenská biblická spoločnosť, 2008.

1

Piper sa prudko posadila. Napriek decembrovému chladu mala pyžamo celé prepotené.

Čo to bolo?

Rozospatými očami pozrela na hodinky, bolo 1:30, potom na huskyho, ktorý stál pri dverách jej spálne ako vojak na stráži. Aurore sa na chrbte zježila biela srsť, uši mala v strehu.

Piper odhrnula flanelové prikrývky so vzorom snehových vločiek, do ktorých sa jej zamotali nohy a počúvala.

Znovu. Drevená podlaha na prízemí zavŕzgala. Boli to ťažké kroky a nepatrili Kayden.

Aurora skočila k dverám a labkami škriabala ich otlčený povrch. Ticho zavrčala.

Piper vstala a šok, ktorý jej spôsobila chladná podlaha, ignorovala. Opatrne pootvorila dvere a nazrela do tmy.

Z obývačky na prízemí sa ozvalo ďalšie zavŕzganie. Kroky zastali pri schodisku.

Aurora zamrnčala a strčila ňufák do pootvorených dverí.

Piper sa zohla, aby Aurora chytila za obojok, no nebola dostatočne rýchla: pes vypálil na chodbu.

Piper vybehla za ním, ale sestra ju prudko zastavila – so zbraňou v ruke. Kayden povolila zovretie a priložila si prst k ústam.

Prešli chodbou, kým Aurora vrčiac zletela dolu schodmi.

Zdola sa ozval mužský ston a niečo tvrdo dopadlo na zem.

Kayden namierila zbraň do tmy. „Zasvieť,“ zašepkala.

Piper stlačila vypínač.

Aurora stála v pozore asi pol metra od muža ležiaceho na dlážke. Odtiahol ruku z tváre a vstal.

„Reef?“ Piper zhrozene vytreštila oči na brata. „Máš na sebe krv?“

Landon Grainger hodil do seba pohárik rumu a hruď mu zalial teplý oheň.

„Zdá sa, že potrebujete na niečo zabudnúť, pán policajt.“

Becky Maloneová sa k nemu naklonila na barovej stoličke tak blízko, až ho v nose pošteklila korenistá vôňa jej parfumu.

Položil na barový pult prázdny pohárik a barmanovi naznačil, aby mu nalial ďalší. „Nevieš, čo hovoríš,“ prstom krúžila po okraji svojho pohára, „ach, myslím, že by si bol prekvapený, keby si tušil, čo všetko viem.“

Jej sebaistý tón ho vydesil. Je azda až taký čitateľný?

„Dobre viem, aké to je, keď má človek zlomené srdce.“

Landon zvraštil tvár. Zrejme je dosť čitateľný.

„Ešte jeden?“ spýtal sa barman s fľašou prichystanou nad Landonovým pohárikom.

Váhal. Túžil zabudnúť, potreboval zabudnúť... No práve potreba zabudnúť ho znepokojila a donútila ho pokúsiť sa zastaviť rozbehnutý vlak. „Radšej si dám pivo.“ Musí odísť. Potrebuje sa predsa zaviesť domov. Ešte jedno pivo a pôjde domov. Nemal sem chodiť a už vôbec nie pridlho vysedávať.

„Vieš,“ začala Becky a pomkla sa natoľko blízko, až sa im dotýkali stehná, „zistila som, že najlepším liekom na zlomené srdce je spoločnosť iného človeka.“

Chcel sa jej opýtať, prečo si myslí, že jeho túžbu zabudnúť vyvolalo práve zlomené srdce, ale vedel, že touto otázkou by sa ešte viac prezradil. Ak Becky spomenie Piperino meno...

Piper. Landon uchopil hrdlo pivovej fľaše dvomi prstami a priložil si ju k ústam. Je smiešne, ako rýchlo človek dokáže skĺznuť do starých koľají. Ak nebude opatrný, zošmykne sa dolu príkrym svahom, ktorému sa snažil vyhýbať. Správnou cestou kráča už pridlho na to, aby sa z nej nechal zviesť bolesťou.

„Čo na to povieš?“ Becky sa mu prstami kĺzala po hrudi, čo v ňom vyvolávalo rovnaký oheň ako rum. „Som skutočne dobrá spoločníčka.“

„O tom nepochybujem, ale...“

„Ach, tie ale...“ pokrútila hlavou, „ony sú polovicou tvojho problému.“

Napil sa z fľaše, hodil na barový pult desaťdolárovú bankovku a vstal.

Becky s úsmevom naklonila hlavu. „To je pozvanie?“ otočila sa za ním. Nohy mala holé až na kratučkú čiernu džínsovú minisukňu a červené čižmy z krokodílej kože.

„Nie si na naše aljašské počasie trochu slabo oblečená?“

Deň vďakyvzdania bol len nedávno a teplota už stihla klesnúť na dvadsať stupňov pod nulou. Okrem toho aj snežilo. Je domáca, mala by predsa vedieť, ako to tu chodí.

„Aaale, zlatko,“ vstala zo stoličky a narovnala si sukňu. „Viem, čo človeka dobre zahreje.“

Ľudské teplo znelo lákavo. Už pridlho bol sám a bolo mu jasné, že s Piper to nikam nedotiahne – aspoň nie tak ďaleko, ako by si prial. Snažil sa potlačiť spomienky na dnešný večer.

Becky si s ním preplietla prsty. „Čo keby sme tento večierok presunuli niekam do súkromia?“

„Zdá sa múdra, ale srdce ho varuje.“

Prečo toľkokrát prečítal Pána prsteňov? Mnoho citátov sa mu vrylo do pamäti.

„Len zopár priateľských pohárikov,“ povedala a viedla ho k dverám.

„A potom?...“ Presne vedel, čo od neho očakávala.

„A potom...“ zvesila svoj kabát z vešiaka, otvorila dvere olemované nevkusnou červenou ozdobnou reťazou a viedla ho na parkovisko.

Studený pobrežný vietor ostrova Tariuk ho udrel po tvári neúprosnou realitou.

Becky vkĺzla do rukávov svojho kabáta a ovinula sa mu okolo pása. „A potom... uvidíme, na čo budeme mať chuť.“

Nemám chuť na nič z toho. „Vážim si túto ponuku...“

„Ale?“

„Ale...“ vzdychol si a pozrel na uvoľnenú svetelnú girlandu, ktorá sa dvíhala vo vetre a potom s plesnutím vrážala do ošarpanej odkvapovej rúry Hawkingsovej krčmy. Nebol to práve najlepší podnik v Yancey, ale na takom malom ostrove, akým je Tariuk, to bolo jediné miesto, kde sa mohol „zašiť“.

Usmiala sa. „Už som ti povedala, že tie ale ťa zdržujú na mieste.“

Zazvonil mu telefón a ona skĺzla pohľadom na jeho vrecko.

„Musím to dvihnúť.“

Ani sa neunúvala uvoľniť ho zo svojho objatia.

„Grainger.“

„Tu je Tom.“

Becky sa k nemu pritúlila.

Snažil sa jej vymaniť z rúk: „To nie je vhodná chvíľa.“

„Hovoríš mi z duše.“

„Čo sa deje?“

„Stala sa vražda.“

Landon prehltol zopár panadolov, aby predišiel bolesti hlavy, ktorá sa zaručene dostaví. Jednou rukou držal volant, druhou do seba lial, čo zvýšilo z energetického nápoja. Pokúsil sa vymazať, alebo aspoň prehlušiť, spomienky na to, čo sa v ten večer stalo, no po niekoľkých pohárikoch a tesnom úniku z Beckinho zovretia, sa mu ešte viac vryli do pamäti. To, čo mu kedysi tak účinne pomohlo bojovať s realitou, ho teraz väznilo a v mysli zabetónovalo všetko, na čo túžil zabudnúť.

V dlani pokrčil prázdnu plechovku, hodil ju na podlahu a dupol na plyn.

Ako len dostať Piper z hlavy? Ako zastaviť bolesť, ktorá ho znútra pomaly zožiera?

Cesta bola úplne prázdna. Zdalo sa mu, akoby mal pred sebou iba dlhú, tmavú priepasť. V minulosti istý čas balansoval na jej okraji, ale dnes... Pevne zovrel volant. Bolesť mu vyžarovala do končatín, aj do srdca. Dnes prepadol cez okraj priepasti. Realita ho zasiahla ako blesk.

Keď na Colových a Bailiných zásnubách videl Piper s Dennym Fosterom, všetko mu zrazu došlo: jedného dňa to budú Piperine zásnuby, Piperina svadba, a on bude stáť bokom a sledovať, ako žena, ktorú miluje, prisahá vernosť inému mužovi.

V prenikavej žiare reflektorov pred ním poskakovalo prudké červené svetlo. Prižmúril oči, aby sa mu ubránil. Zastavil vedľa policajného auta, ktoré malo ešte stále zapnutý maják. Zhlboka sa nadýchol a kým vystupoval zo svojej dodávky, pripravil sa na to, čo ho čaká.

Zamrznutý sneh mu vržďal pod nohami. Kráčal okolo dočasného ústredia pretekov v extrémnom lyžovaní – skupinky karavanov a stanov - k hotelu Trailside Lodge, v ktorom boli pretekári ubytovaní. V obyčajne pokojnej drevenej budove teraz vládol zmätok. Zdalo sa, že svetlo policajných reflektorov iba zvyšuje chaos a vyvoláva podráždenosť. Dav stojaci pred budovou vyjavene sledoval šerifa a jeho zástupcov, ako policajnou páskou ohradzujú okolitý priestor a zaháňajú päťdesiatich hostí, pravdepodobne pretekárov – snowboardistov a lyžiarov – do ohrady pozdĺž kamenného vchodu do hotela.

Zástupca šerifa Tom Murphy spozoroval Landona v dave a podišiel k nemu.

„Čí múdry nápad boli tie reflektory?“

Tom si odkašľal a hlavou kývol smerom k šerifovi Slidellovi.

Landon si vzdychol. Samozrejme. Slidell – volený úradník bez predchádzajúceho policajného výcviku a Landonov šéf v jednej osobe – kolísal od prípadu k prípadu medzi nezáujmom a prehnanou zaangažovanosťou.

Napriek svojmu postaveniu nemal Bill Slidell ani potuchy o tom, ako správne zabezpečiť miesto činu, čo sa teraz bolestivo ukázalo.

„Len čo zaistíme okolie, treba pozhášať tie reflektory. Nie je dôvod ľudí stresovať ešte viac, než sú.“

Tom mierne nadvihol klobúk. „Akoby sa stalo.“

Landon vošiel do vestibulu a prekvapilo ho, že v kamennom kozube ešte stále blčí oheň a svieti vianočný stromček. Zhruba tri a pol metra vysoký smrek sa takmer dotýkal klenutého dreveného stropu. Plamene, ktoré sa odrážali od strieborných gulí, zväčšovali žiaru ohňa uprostred prázdneho vestibulu.

Andy Miner, majiteľ a prevádzkar hotela, ktorý pochádzal ešte z devätnásteho storočia, vyšiel z kancelárie. „Landon, som rád, že si tu. Slidell donútil všetkých hostí vstať a vyhnal ich von do tej zimy. Sú takmer dve hodiny nad ránom, prepánajána.“

Landon šibol pohľadom na Toma.

Ten iba pokrčil plecami. „Bol to šéfov rozkaz.“

Zamračil sa. „Povedz Slidellovi, že keď je už okolie chaty zaistené, môžeme tých ľudí pustiť dnu. Vysvetli mu, že budú ochotnejšie spolupracovať a odpovedať na otázky, ak nebudú premrznutí na kosť.“ A nehovoriac o tom, že ľahšie ustrážia ich pohyb.

„Jasné. Počkáš na mňa, alebo tam vyjdeš sám?“

„Kde je?“

„V dievčenskej šatni na najvyššom poschodí.“

„Kto stráži miesto činu?“

Tom si odkašľal. „Slidell chcel, aby sme všetci zostali vonku a hľadali.“

„Takže ste miesto činu nechali bez dozoru?“

„Vchod do miestnosti sme zapečatili páskou a keďže všetci hostia sú tu...“

Landon zamieril ku schodisku. Betónové schody bral po dvoch až po siedme poschodie. Srdce mu bilo do rytmu s dunením jeho topánok. Chcel si rozprúdiť krv a vyplaviť do nej čo najviac adrenalínu skôr, než vstúpi na miesto činu, aby sa pripravil na šok, ktorý ho čaká. Domnieval sa, že takto sa uchráni pred veľkým otrasom – teda aspoň fyzicky.

Zo schodiska vyšiel vo chvíli, keď Tom vystupoval z výťahu. „Myslel som si, že pôjdeš za Slidellom, aby vypol reflektory.“

Slidell by pristal na návrh pustiť ľudí dnu oveľa ochotnejšie, ak by vyšiel od Toma, a nie Landona. Po poslednom prípade vraždy, na ktorom pracovali, sa Landon začal domnievať, že so šéfom konečne našli spoločnú reč. Ale teraz, keď bola Slidellova predvolebná kampaň v plnom prúde, z policajta sa čoraz viac stával politik.

„Áno, pôjdem za ním, ale najprv ti musím niečo povedať.“

„O čo ide?“

„Nechcel som to spomínať pred Andym, aj keď si myslím, že to už vie. Zrejme o tom vedia už všetci.“

„O čom vedia všetci?“

Tom sa poškrabal po temene hlavy. „Svedkovia... hovoria...“

„Svedkovia?“ Usmialo sa na nich šťastie? „Videli, ako sa vražda stala?“

„Takmer. Vošli dnu, keď vrah práve dokončoval svoje dielo. Bol celý pokrytý jej krvou.“

Iba zriedkakedy majú pri vyšetrovaní také šťastie. „Povedz mi, čo sa presne stalo.“

„Jedna z pretekárok si vraj čosi zabudla v šatni.“

„Ako sa volá?“ Prosím, povedz mi, že si si zapísal jej meno.

„Momentík.“ Tom si z náprsného vrecka na košeli vytiahol malý zápisník, otvoril ho a letmo prebehol očami po stránke. „Ashley Clarková.“

Landon si jej meno poznačil. „Pokračuj.“

„Takže ona a jej priateľ sa vrátili, aby tú vec vyzdvihli.“

„Meno jej priateľa?“

„Tug Williams, tiež pretekár.“

„Dobre.“ Landon si to zapísal.

„Vyšli z výťahu a kráčajúc chodbou začuli z dámskych spŕch akési zvláštne zvuky. Preto Ahley nazrela dnu. Videla mŕtvu obeť vo vrahovom náručí. Zbraň ešte stále držal v ruke.“

„Vrah je teda už vo väzbe?“ Prečo mu to Tom ešte nepovedal?

„Žiaľ, nie. Najprv sa pohádal s Tugom a potom ušiel z miesta činu.“

Pohádal? „Svedkovia podozrivého poznajú?“

„Áno.“

„Kto je to?“ Prečo sa Tom tak vykrúca?

„Nebude sa ti to páčiť...“

Landon pocítil náhly závan nevoľnosti. „Máme tu mŕtvu ženu. Na celej tej veci sa mi vonkoncom nič nepáči.“

„Vrahom je Reef McKenna.“

Landonovi sa zatmelo pred očami. „Reef?“ To nemôže byť pravda!

„Obaja svedkovia ho identifikovali.“

Piper to neprežije. „Dal Slidell už hlásenie všetkým policajtom v oblasti?“

„Nie. Dal nám úlohu zabezpečiť iba miesto činu a zadržať hostí.“

Landon pochyboval, že by Reef zostal v budove. „Našli ste ho?“

„Niet po ňom ani stopy. Máme niekoho poslať k nemu domov?“

„Ja sa o to postarám.“ Ak im to má niekto povedať, bude to on.

2

Piper sa nemohla ubrániť šoku, keď videla, ako si jej brat zmýva z rúk krv.

„Idem po Cola,“ povedala Kayden a zmizla zadnými dverami prv, než Piper stihla namietať.

„Nebude tomu rozumieť.“ Reef vypol vodu a obrátil sa k Piper. Košeľu mal ešte stále zamazanú od krvi.

„Samozrejme, že bude, ak mu to vysvetlíš.“ Cole to pochopí rovnako ako všetci ostatní. Reef našiel tú úbohú ženu až potom, čo ju niekto zavraždil. „Dám ti niečo na prezlečenie. Cole a Gage si tu stále niečo zabúdajú.“ Prehrabala skriňu na chodbe a vytiahla z nej mikinu – Landonovu mikinu s logom Aljašskej univerzity, ktorú jej požičal pred niekoľkými mesiacmi. Vtedy, keď ešte...

Zavrela dvierka. Nevedela, čo bolo medzi nimi vtedy, a nevie ani to, čo sa deje teraz. Mala dojem, že všetko medzi nimi je hore nohami.

„Tu máš.“ Hodila mikinu Reefovi napriek zvláštnej túžbe pevne ju zovrieť.

„Ďakujem.“ Zakrvavenú košeľu si pretiahol cez hlavu a hodil ju na práčku.

Piper si vysadla na sušičku a držala sa čo najďalej od košele nasiaknutej krvou. Pri predstave, že krv znamená vyhasnutý ľudský život, zvraštila tvár. Tá úbohá žena si musela vytrpieť veľa bolesti. „Ešte raz mi povedz, prečo si neprivolal políciu,“ húdla doňho, kým si z hrude zmýval krv. Vedela, že Landon bude túto skutočnosť dokola rozmazávať. Poznala ho veľmi dobre, alebo lepšie povedané: kedysi ho poznala veľmi dobre. Teraz bol akýsi iný – vzdialený, podráždený a uzavretý.

„Pretože som spanikáril.“ Reef si utrel hruď suchým uterákom. „Tug a Ash si mysleli, že som to urobil ja. Vôbec ma nepočúvali.“ Natiahol si Landonovu mikinu a zamieril do kuchyne.

Piper zoskočila na zem a kráčala za ním. „Nevysvetlil si im, čo sa stalo?“

„Pokúšal som sa, ale... Počkaj...!“ Modré oči sa mu zúžili: „Veríš mi, však?“ Potriasol hlavou: „Myslel som si, že aspoň ty...“

Pocítila výčitky svedomia. Ako si mohla čo i len na sekundu pomyslieť, že by jej brat bol schopný vraždy? „Samozrejme, že ti verím. Snažím sa len pochopiť, čo sa stalo, aby som to mohla Landonovi vysvetliť, keď príde.“ Ak Landon vezme do úvahy všetky okolnosti, pomyslí si to najhoršie. Kiežby jej brat bol zavolal políciu!

Keď sa Landon presvedčil, že miesto činu je dobre zaistené, a videl, že Booth Powell, policajný lekár, sa už venuje obhliadke tela obete, vybral sa do domu McKennovcov. Dovtípil sa, že Reef bežal za Piper. Ona bola jedinou osobou na svete, ktorá by mu verila, nech by sa dialo čokoľvek.

S ťažkým srdcom vyšiel zo svojej dodávky a známym chodníčkom kráčal k dverám. Dnes ho sem neprivádza slávnostná príležitosť, ba dokonca ani jedlo, ktorým ho vždy pohostili. Po prvý raz sa do domu McKennovcov chystal vstúpiť v mene zákona a to ho znepokojovalo. Práve vo chvíli, keď sa chcel zaklopať, dvere sa prudko otvorili a čečinový veniec plesol o sklo.

„Chvalabohu, že si konečne tu.“ Piper ho vtiahla dnu. Takéto privítanie veru nečakal.

Mala na seba svetloružové flanelové pyžamo s akýmsi vzorom, ktorý pre chabé svetlo nedokázal rozlíšiť. Husté vlasy jantárovej farby, ktoré mala zo spánku ešte rozstrapatené, jej padali na plecia.

„Stalo sa obrovské nedorozumenie,“ povedala, keď prechádzali obývačkou, v ktorej sa ešte medzi trblietavými girlandami pohojdávali biele a strieborné balóny. Pred štyrmi hodinami bol tento dom plný smiechu; teraz ho nahradil zármutok.

„Musím hovoriť s Reefom.“

„Je v kuchyni.“ Zastala pred lietacími dverami. „Je z toho celý otrasený, chudáčik.“

Práve pripravil o život mladú ženu – má dobrý dôvod byť otrasený.

Piper mu položila ruku na hruď, dlaňou spočinula priamo na jeho srdci. To sa dalo čakať, pomyslel si. Celá Piper.

„Som rada, že si to práve ty. Že práve ty si sa s ním prišiel porozprávať.“

Neprišiel však kvôli rozhovoru. Prišiel, aby ho zatkol. Obišiel Piper a vstúpil do kuchyne, v ktorej sa ešte vznášala vôňa cukrovej polevy z jej koláča.

Reef sedel pri kuchynskom stole. Jeho ruky položené na stole boli čisté – rovnako aj tričko, ktoré si zjavne práve obliekol.

Landon pozrel sklamane na Piper. Pomohla mu odpratať dôkazy?

„Čo?“ zamračila sa.

„Reefova košeľa.“

„Je položená na práčke.“

„Potrebujem ju.“

„Načo? Povedala som ti predsa, že ide o veľké nedorozumenie.“

„Je to dôkazový materiál, Piper.“ Rýchlo odpochodoval do práčovne. Bol nesmierne rád, že Reefova košeľa zmotaná do klbka ležala na práčke, nie v nej. Zo skrinky nad hlavou vytiahol uzatvárateľné plastové vrecko, košeľu strčil dovnútra a vrecko zavrel, aby predišiel ďalšiemu znečisteniu.

„Landon, ty ma vôbec nepočúvaš.“ Keď sa vracal do kuchyne, Piper mu bola v pätách – presne ako keď bola ešte malým dievčatkom. Vtedy by prisahal, že to robila iba preto, aby ho rozčúlila. Teraz si chcela silou-mocou získať jeho pozornosť.

„Reef.“ Landon zastal vedľa stola. „Musíme sa porozprávať.“

Piperin brat zdvihol hlavu. Tmavé oči mal podliate krvou a z výrazu jeho tváre bolo zjavné, že je v šoku.

V šoku z toho, čo urobil, alebo preto, že ho chytili?

V Reefovom prípade nešlo o prvé porušenie zákona. Landon dúfal, že sa so smrťou stretol po prvý raz, a ešte väčšmi si prial, aby mu nezachutila.

„Tento pohľad poznám. Viem, čo si myslíš.“ Piper sa postavila medzi neho a brata.

Myslel na to, ako veľmi by ju chcel ušetriť bolesti, ktorú im Reef spôsobí.

„Myslíš si, že Reef má niečo spoločné s tou nehodou.“

„Nehodou? To ti povedal? Že to bola nehoda?“

„Nie. Myslím to nedorozumenie.“

„Nedorozumenie? Piper, bola to vražda!“

Reef zvesil hlavu a zastonal.

Landon obišiel Piper. „Reef, musíš ísť so mnou.“

„Odvedieš ho so sebou?“

„Áno.“

„Ale on ti to všetko môže vysvetliť.“

„Výborne. Môže mi to vysvetliť na stanici.“

„Musí to byť?“

„Ušiel z miesta činu.“

„Pretože...“

Landon zdvihol ruku, aby ju zastavil. „Potrebujem to počuť od Reefa.“

Otočila sa k bratovi: „Povedz mu to!“

Landon pokrútil hlavou. „Počkaj. Skôr, než niečo povieš, musím ťa poučiť o tvojich právach. Treba dodržať protokol.“ Naznačil Reefovi, aby vstal a on ho roztrasene poslúchol. Landon vytiahol želiezka. Hoci bol na Reefa nahnevaný, bolelo ho, že musí zatknúť mladšieho brata svojho najlepšieho priateľa.

Reef prikývol a otočil sa k Landonovi.

„Máš právo nevypovedať. Všetko, čo povieš, môže byť na súde použité proti tebe.“

„Čo sa deje?“ ozval sa Cole rozospatým, chrapľavým hlasom. Stál vo dverách s rozstrapatenými vlasmi. Zrazu šokovane vytreštil oči. Vošiel dnu, za ním Kayden.

„Musím Reefa odviesť na vypočúvanie. Ušiel z miesta činu.“

„Kayden povedala, že sa stala nejaká vražda.“

„Je to pravda. Ide o jednu z pretekárok, Karli Davisovú.“

Cole pozrel na brata: „Reef, čo sa stalo?“

„Ja som to neurobil.“

Cole zmätene civel na Landona.

Zúfalstvo vyžarujúce z priateľových očí ho bodalo do srdca. Nechcel byť tým, kto pridá k bolesti rodiny McKennovcov. Bola to predsa jeho rodina. Možno nie biologická, ale predsa rodina. „Vezmem ho na stanicu. Musím sa s ním porozprávať.“

„Potrebuje právnika.“

„To by som mu radil.“

Koniec ukážky