Leo Prema

OČISTA

TELO ≈ MYSEĽ ≈ DUCH

Ukážka z elektronickej knihy

Publikácia podáva prehľad informácií o metóde liečebného pôstu, ktoré autor získal zo svetovej literatúry i z vlastných poznatkov. V nijakom prípade to nie je liečebná ani diagnostická pomôcka pre laikov. Cieľom terapeutických postupov a informácií o liečbe, uvádzaných v knihe, je objasniť súvislosti účinku liečebného pôstu a očisty organizmu. Autor nenesie zodpovednosť za akékoľvek laické experimentovanie, keďže liečebné hladovanie patrí pod kontrolu odborníka.

Vydalo vydavateľstvo © HladoHlas Group, spol. s r. o.,

Rumunskej armády 1/6, 036 01 Martin, Slovensko,

www.hladohlas.sk, info@hladohlas.sk,

ako svoju 96. publikáciu v roku 2019

Text © Prema (Matej Kubaliak)

Jazyková redaktorka Anna Fričová

Obálka © Peter Rosa, Sandhinī Devi Dasi

Grafická úprava vnútra © Prema, Pavel „Hirax“ Baričák

Prvé vydanie, 2019

Vytlačila Tlačiareň P+M, Turany

ISBN 978-80-89711-90-1

Venované mojej mame, ktorá mi dopriala slobodu

a celý život stála pri mne, nech sa dialo čokoľvek.

Tvoja láskavá výchova mi dala krídla.

Ľúbim ťa.

Ďakujem milovanej Justíne.

Ty si mi ukázala, čo znamená skutočná láska.

DOPRAJME SI ZDRAVIE

„Zdravie prevyšuje všetky vonkajšie statky tak veľmi,

že zdravý žobrák je skutočne šťastnejší než chorý kráľ.“

Arthur Schopenhauer

Existuje dokonalé zdravie? Musíme naozaj trpieť rôznymi chorobami? Prečo sme vlastne chorí? Ako sa vyliečiť, zregenerovať a ako zvýšiť svoju životnú silu na maximum? Tieto otázky ma vždy fascinovali. V tejto knihe budeme na ne spoločne hľadať odpovede.

Zdravie je až také cenné, že bez neho všetko ostatné v ľudskom živote stráca zmysel. Každý, kto zažil chorobu či nedostatok energie, dá mi za pravdu.

Tvoje telo je chrám a ten má byť čistý a naplnený silou. Je ako vozidlo, ktoré nesie naše skutočné Ja, kým chodí po tejto zemi. Často sa však staráme o svoje auto, dom či mobil lepšie než o náš drahocenný organizmus. Za naše podlomené zdravie môže naša hlboká nevedomosť o základných princípoch fungovania tela, ktoré sú v skutočnosti veľmi jednoduché ‒ budeš sa môcť o tom sám presvedčiť na vlastnej koži. Spoločnosť nás učí princípom, ktoré nefungujú, a hoci nefungujú, nechceme sa nad nimi zamýšľať, nespochybňujeme ich, pretože ich vyslovili akési autority, ktoré pravdepodobne vedia, o čom hovoria, a tak ich slepo nasledujeme. Odmietame myslieť samostatne, pretože podceňujeme váhu svojho úsudku.

Vedel si napríklad o tom, že na vzdelávaní ľudí v oblasti výživy sa najviac podieľajú výrobcovia a predajcovia potravín? Aké sú ich úmysly? Chcú ti povedať pravdu o svojich výrobkoch a pomôcť ti alebo chcú pomôcť sebe tým, že ťa presvedčia, že ich výrobky sú zdravé a potrebné či priam nevyhnutné? Nie je žiadne tajomstvo, že najväčšie výskumné ústavy sponzorujú nadnárodné potravinové a farmaceutické koncerny. Čo myslíš, keď bude mliekarenský gigant financovať štúdiu o tom, či je pasterizované kravské mlieko zdravé pre človeka, aký bude výsledok? Celé vzdelávanie o zdravej výžive je zmanipulované, a musí to tak byť, keby totiž vyšla pravda na povrch, väčšina svetových potravinárskych firiem by musela ísť pred súd. Súčasné priemyselne vyrábané potraviny sú už vo svojej podstate zamerané na oslabenie nášho zdravia.

Predstav si svoje telo, ako perfektne pracuje bez známky choroby. Nijaké nachladnutie, bolesť, chrípka, únava, kašeľ, letargia, nijaké pochmúrne myšlienky. Tvoje telo je zdravé a čisté, akoby patrilo dokonale zdravému dieťaťu, ktoré má niekoľko mesiacov. Je to ako voziť sa vo ferrari. Imunitný systém funguje tak účinne, že hoci si medzi ľuďmi, ktorí trpia nachladnutím, chrípkou alebo iným nákazlivým ochorením, ktorí kýchajú, kašlú blízko teba, nemá to na tvoje zdravie žiadny vplyv.

Namiesto toho, aby bolo tvoje telo z roka na rok staršie a opotrebovanejšie, začalo sa samo obnovovať a ty mladneš. Hoci sa o to vôbec neusiluješ, cítiš sa sám so sebou dobre a zažívaš pocit radosti a ľahkosti nielen občas, ale stále. Máš dostatok energie a životnej sily na čokoľvek, čo chceš robiť. Aj keď nastane nejaký problém, máš chuť ho vyriešiť a ísť ďalej.

Aký máš z toho pocit? Určite skvelý! Zdá sa ti to však nereálne a vzdialené? Nežijeme v rozprávke, však? Nepísal som túto knihu preto, aby si jej musel slepo veriť. Existuje jednoduchý a všetkým ľuďom dostupný spôsob, ako si overiť sám na sebe, že zdravie je človeku absolútne prirodzené, pokým žije prirodzený život. Choroba a nešťastie v živote je naša daň za nepretržité porušovanie prírodného zákona. Každá bolesť či trápenie, ktoré prežívaš, si v plnej miere zaslúžiš. Je to len priamy následok tvojich minulých rozhodnutí. Kto to pochopí, nemusí viac trpieť.

Utrpenie je voľba.

„Choroby neprídu na nás z jasného neba, ale sa vyvinú z našich každodenných hriechov proti prírode. Keď ich počet prekročí istú hranicu, prepuknú nečakane a prudko.“

Hippokrates

Ak máš pocit, že nedokážeš robiť veľké veci alebo veľké zmeny vo svojom živote, niečo ti prezradím. Veľké veci sa skladajú z maličkostí. Každá veľká zmena je vždy zložená z množstva maličkých krokov, ktoré zvládne spraviť každý. Celé tajomstvo je ‒ robiť tieto malé krôčiky každý deň. Niekedy to trvá roky, ale výsledok ťa nakoniec ohromí!

Čo je v živote naozaj dôležité? Čo človek to iná odpoveď. Mnoho ľudí by povedalo zdravie, ale len málokto by to myslel naozaj vážne. Mnohí to skutočne pochopia, až keď oň prídu. Zažil som, že zdravé telo vytvára automaticky pocit šťastia, takže byť zdravý znamená zároveň aj byť šťastný. Zdravé telo má dostatok energie na zvládnutie hocijakého problému, myseľ je svieža a čistá, problémy sa vytrácajú a nahrádzajú ich životné výzvy. Zo zdravia pramenia všetky ostatné dary života.

Moderný človek zabudol, čo je skutočné zdravie. Väčšina z nás si myslí, že byť zdravý znamená nezažívať bolesť či nejaký iný telesný problém. Keď ti lekár neurčí nijakú diagnózu, oficiálne si zdravý. To som si myslel aj ja. Nikdy predtým som totiž nebol skutočne zdravý, aspoň si na to nepamätám. Nikto z môjho okolia mi nedával podnety zamýšľať sa nad tým. Nasával som bez kritiky len informácie, ktoré mi boli naservírované ako konečná pravda.

Zdravie nie je len neprítomnosť choroby, je to v prvom rade prítomnosť ohromnej životnej sily, pocit bezdôvodného šťastia a harmónie, chuť konať, je to pokojný stav bytia s krištáľovo jasnou mysľou, keď máš dostatok energie na prekonanie čohokoľvek. Život je zrazu ľahký a jednoduchý. Takéto zdravie budeme v našej modernej spoločnosti hľadať len veľmi ťažko, už sme naň dokonca prestali veriť. Už sme naň zabudli, zvykli sme sa cítiť podpriemerne a urobili sme si z toho štandard. Jedine malé deti sa tomuto stavu prirodzenej harmónie približujú. My ich však veľmi rýchlo výchovou zdegenerujeme a premeníme na svoj obraz. Negatívne emočné stavy spôsobuje otrávená krv, ktorú má dnes takmer každý človek.

Keď sa opýtaš ľudí, ako sa cítia, ako často dostaneš odpoveď ‒ fantasticky, ohromne, úžasne, božsky? Ako často stretávaš ľudí prekypujúcich životnou energiou a elánom, že by ním mohli ožarovať cestu iným? Väčšinou sa všetci cítime dobre, v pohode, ujde to, ale keď sa lepšie prizrieme, ľudské oči a celkové vibrácie tela nám prezradia, že to nie je bohviečo. Všetci okolo sa však cítia rovnako nanič ako my, takže sme uverili, že je to normálne. Zmierili sme sa s tým, že je štandardné byť zvädnutý a mýty o rozkvitnutých ľuďoch považujeme za fantáziu. Môžem ti úprimne a z vlastnej skúsenosti povedať, že to normálne nie je a človek sa môže cítiť tak úžasne, že si to možno ani nevieš predstaviť. Radostný stav je zdravému telu prirodzený. A vek pritom nehrá rolu, záleží na priechodnosti všetkých sústav v tele ‒ čiže na čistote.

LIEČBA VERZUS OČISTA

„Ak nie si pripravený zmeniť svoj život, niet ti pomoci.“

Hippokrates

Kým cítime, že naše zdravie nie je v dokonalom stave a rozhodneme sa s tým konečne niečo spraviť, máme na výber dve možnosti: liečbu alebo očistu. Ak sa rozhodneme pre liečbu, máme na výber: modernú chemickú alebo prírodnú. Moderná liečba, ktorá je v našej spoločnosti najviac rozšírená, ponúka tri druhy riešenia problému ‒ chemické lieky, ožarovanie alebo operáciu.

Ožarovanie nie je len metóda, ktorá sa používa pri liečbe rakoviny, na tomto princípe pracuje napríklad aj röntgen.

Prírodná liečba nepoužíva chemické preparáty, ale rôzne látky prírodného charakteru, ako sú napríklad byliny. Samozrejme, je o niečo šetrnejšia, keďže prírodné produkty nemajú toľko vedľajších účinkov ako chemické, ktoré často potláčajú jeden problém, a zároveň vytvárajú ďalších päť. My sa však zameriame na druhú, najmenej používanú a pre moderného človeka takmer neznámu možnosť ‒ na očistu. Budeme sa venovať nielen očiste tela, ale i mysle.

V tomto kontexte myslím pod slovom liečba najmä používanie rôznych látok či už prírodných alebo chemických za účelom dosiahnutia obnovy zdravia. Očista dosahuje rovnovažný stav organizmu tak, že dočasne alebo dlhodobo vynecháva prísun určitých potravín či látok a liečebný proces necháva na samotné telo. Liečenie látkami smeruje vždy na určitú časť tela, pričom očista sa k telu stavia ako k jednému celku.

Liečba väčšinou nepočíta s tým, že by sa ľudské telo mohlo absolútne uzdraviť a človek by mohol nadobudnúť dokonalé zdravie, keďže sa nerieši príčina choroby, ale len symptómy. Rozdiel je teda v tom, že liečba odstraňuje zdravotný problém, zatiaľ čo očista príčinu tohto problému. Čo myslíš? Je lepšie každý týždeň trhať burinu a polievať ju chemickým prípravkom alebo jednoducho vytrhnúť koreň?

Predstav si napríklad, že naša medicína uvažuje tým spôsobom, že keď má pacientka rakovinu pŕs, tak tieto choré tkanivá jednoducho odstráni, prsia odreže a pacientka je „vyliečená“. Príčina a koreň tejto choroby však ostávajú záhadou, ktorú ti nikto nedokáže presne a jasne vysvetliť. Každý rok idú miliardy eur na výskum rakoviny, aby sa nakoniec nič podstatné nezistilo. Je to naozaj taká záhada alebo len pre tie stromy nevidíme les? Čo myslíš?

Učia nás, že zdravie je luxus, ktorý stojí veľa peňazí. Obyčajný človek si ho prakticky nemôže dovoliť. Nič nie je ďalej od pravdy. Pri očiste nepotrebuješ nijaké drahé preparáty, nepotrebuješ nič okrem liečiteľa, ktorý spí v tvojom vlastnom tele. Ukážem ti spôsob, ako ho prebudiť, ktorý nielenže nič nestojí, ale ktorý ti dokonca ušetrí peniaze! Myslím to vážne.

Moderný kultúrny človek je jediným živým tvorom na tejto planéte, ktorý svoju potravu ničí varením, pije mlieko aj po odstavení od matkinho prsníka ‒ dokonca mlieko od iného živočíšneho druhu, užíva chemické lieky, spomaľuje svoje energetické dráhy vysedávaním na gauči alebo pije jedovaté nápoje, ako napríklad kávu, energetické drinky či alkohol, a vlastné pľúca si otravuje cigaretovým dymom. Vo voľnej prírode nikdy nič podobné neuvidíš. Moderné koncentračné tábory sú dobrovoľné a takmer všetci sa na nich s radosťou zúčastňujú. Dokonca za ne platia, a to niekedy až polovicu zo svojich ťažko zarobených peňazí.

Podstatné je uvedomiť si, že naše zdravie nemôže obnoviť nič okrem samotného tela. Látky, ktoré doň vkladáme, mu v tejto práci môžu buď pomôcť, alebo celý proces spomaliť či úplne zastaviť.

Samozrejme, je oveľa jednoduchšie a pohodlnejšie zvaliť celú zodpovednosť na neviditeľného nepriateľa, ktorým môžu byť vírusy, bacily alebo dedičnosť. Ľahšie je prenechať zodpovednosť za vlastné zdravie svojmu doktorovi. Úplne najťažšie je však zmeniť seba. Veď povedz sám, nie je to nádherná predstava ‒ vziať si pár zázračných piluliek a pokračovať vo svojom zabehanom životnom štýle ďalej, akoby sa absolútne nič nedialo? Dokedy si myslíš, že sa v takejto ilúzii dá šťastne existovať? Si vôbec šťastný?

Výsledky týchto rozdielnych postojov sú v konečnom dôsledku extrémne odlišné. Na jednej strane tunela nás čaká choroba, bolesť, utrpenie a predčasná smrť a na druhej život plný radosti a sily. Zákonom prírody sa nevyhne nikto, a je úplne jedno, či tomu verí, alebo nie.

Často vnímame obmedzenie v našom životnom štýle ako okovy a neslobodu. Nepáči sa nám predstava, že si nemôžeme robiť, čo chceme. Táto naša takzvaná sloboda nám však spôsobuje pomätenie, náladovosť, trpíme bolesťami hlavy, musíme užívať tabletky proti bolesti, bez prestávky pijeme kávu, aby sme boli schopní aspoň ako-tak fungovať, každý rok bývame prechladnutí ‒ niekedy aj viackrát, v noci nevieme spávať, páli nás záha, máme zápchy, alergie, žalúdočné vredy a sme v podstate ustavične nespokojní, podráždení, bez nálady…

Zmysel moderného života spočíva v zneužívaní vlastných tiel pre chvíľkový pôžitok. Vyhasne však skôr, než si ho stihneme skutočne užiť. Po ňom zákonite vždy prichádza trpká daň, ktorú rýchlo potlačíme novým pôžitkom.

Môže sa zdať, že v tejto knihe kritizujem lekárov, no nie je to tak. Kritizujem systém a našu ľahostajnosť voči nemu. Prijímame ho slepo bez štipky kritického myslenia. Lekári robia len to, čo ich naučili v škole. Je pravda, že sortiment, ktorý ponúka obchod, závisí od voľby zákazníka. Dopyt vytvára ponuku. Keby ľudia nekupovali určitý druh tovaru, predajca by ho prestal ponúkať. To isté platí pri medicíne. Pacient nemá záujem meniť svoju životosprávu, má vyslovene záujem pokračovať vo svojom deštruktívnom životnom štýle naďalej, len potrebuje niečo, čo potlačí bolesť alebo hocijaký iný symptóm choroby. Tento náš dopyt vytvoril živnú pôdu na rozvoj gigantického farmaceutického priemyslu, ktorý nemá obdobu. V konečnom dôsledku nekritizujem ani modernú medicínu, ani systém, ale našu vlastnú pohodlnosť, ktorá dovolila zájsť až do tohto kritického bodu. Ak sa nezmení pacient, nezmení sa ani lekár. Preto píšem túto knihu, priateľ môj, pre teba, lebo zmenu môžeš vykonať iba ty.

Moderná veda už toho vyskúmala toľko, že by sme knihami o zdraví mohli zaplniť celú knižnicu. Ale napriek tomu je ľudstvo, čo sa týka zdravia, na tom čoraz horšie. Chorý je už takmer každý, a to vrátane detí. Môžem ti úprimne povedať, že je to v skutočnosti také jednoduché, že aj stostranová kniha o zdraví je zbytočne hrubá. Uvidíš sám, ak budeš mať dosť odvahy ísť touto cestou. Prechádzka ružovou záhradou ťa však nečaká!

Zdravie nevybudujeme tým, že niečo špeciálne vložíme do tela, ale tým, že sa zbavíme toho, čo nám ho narušuje, teda absolútnou očistou tela i mysle. A v zdravom tele zdravý duch.

Čoraz viac ľudí na zemi sa zaujíma o duchovný život. Bez zdravého tela len veľmi ťažko nazrieme do duchovných sfér. Hladný človek nebude meditovať, myslí v prvom rade na jedlo. Choré zanesené telo funguje ako závoj pre dušu. Je akousi vibračnou škrupinou, ťažkou hmlou, ktorá duši bráni naplno sa prejaviť v hmote. Je náročné dosahovať vysoké stavy vedomia, keď máš ledva energiu na zvládnutie každodenných povinností, však? Systému, samozrejme, takáto situácia vyhovuje a ťaží z nej. Dnes na internete môžeš nájsť milióny protichodných teórií o zdraví, tisíce kníh a rôznych štúdií. Popravde, mám skúsenosť, že človeka viac popletú a zneistia, než aby mu skutočne niečo vysvetlili.

Výživový poradca je už pomaly každý tretí človek. Predstav si, že by jelene v lese museli hľadať odbornú pomoc, aby vedeli, čo majú žrať. Zošaleli sme? Jeden odborník tvrdí, že bez mlieka umrieš, a druhý, že umrieš, keď ho budeš piť. Ďalší odborník ti za finančnú odmenu ukáže, ako sa správne hýbať, ako správne sedieť a iný ťa naučí správne dýchať. Vyzerá to tak, že spoločnosť vychováva nesamostatných idiotov. Nečudo, veď potrebujeme niekedy až sedemnásť rokov školskej dochádzky, aby sme boli schopní zaradiť sa do systému. Nezdá sa ti to šialené? Sme totálne závislí od názorov rôznych odborníkov, lebo sme stratili schopnosť triezvo uvažovať a používať vlastný rozum. Jednoduché veci sme skomplikovali do maximálne možnej úrovne. Z každej strany nám niekto ponúka nejakú super potravinu, doplnok výživy, bylinu, mastičku či zaručený liek, ktorý všetko vyrieši. Samozrejme, nebude to zadarmo. Komu veriť? Skúsme v prvom rade veriť svojmu vlastnému telu a používajme vlastný sedliacky rozum. Nebojme sa pochybovať ani o názoroch, ktorým verí celý svet, ak vidíme, že nefungujú. Experimentujme, skúšajme nové cesty. Nehľadajme zázračný liek, ktorý nás vylieči, nijaký liek nevylieči naše chybné konanie a nevedomosť.

Tiež som bol veľmi zmätený po prečítaní desiatok odborných kníh na tému zdravie a výživa, no pomohlo mi, že som všetky teórie skúšal na sebe v praxi, čo mi umožnilo oddeliť plevy od zrna. A práve o tieto skúsenosti sa chcem podeliť. Nie je až také dôležité, čo dokázala nejaká štúdia, ale či to reálne funguje na tvojom tele v každodennom živote. Pokiaľ pôjdeš vlastnou cestou, mnoho ľudí s tebou bude chcieť viesť argumentačnú bitku a bude využívať mnoho odborných zdrojov. Zapamätaj si, že na každú štúdiu dokazujúcu niečo, existuje ďalších sto štúdii, ktoré budú dokazovať presný opak. Väčšinu štúdií tiež niekto musel zaplatiť, a ten niekto má svoje vlastné úmysly, ktoré nepoznám a ktoré nemusia byť vždy práve najlepšie. Teda aspoň nie najlepšie pre nás obyčajných ľudí. A možno nie sme až takí obyčajní, ako sa domnievame.

Žijeme vo veľmi zložitom svete, ale pravda je vždy jednoduchá. Kým základný princíp zdravia nepochopí aj malé dieťa, nie je dobre vysvetlený. Mám rád praktický sedliacky rozum. Ak sa chceme dopátrať k tomu, čo je pre človeka prirodzené, zaobídeme sa bez miliardových štúdií a sterilných laboratórií či zložitých filozofií. Najlepším laboratóriom je naše telo. Presne to je cieľ tejto knihy ‒ nechcem ponúknuť ďalšiu zložitú teóriu a ešte viac ťa popliesť, milý čitateľ, ale pokúsiť sa to zjednodušiť čo najviac. Tým, že sa budeme spoločne pýtať, hľadať odpovede a každý sám nové poznatky skúšať v praxi. Budeme pozorovať sami seba, načúvať životu. Odpoveď ti nedám ja, ale samotná príroda ‒ tvoje vlastné telo ti dokonale odpovie.

Keď budeme dostatočne trpezliví a pôjdeme čoraz hlbšie a hlbšie, nájdeme prvotnú príčinu choroby a získame možnosť ju pochopiť a rozpustiť. Pravda je vždy univerzálna a môžeme ju aplikovať na čokoľvek. Tak hore, ako aj dole. Tak vo vnútri, ako aj vonku.

Upozorňujem ťa, že ak od tejto knihy čakáš nejaký zázračný recept, ktorý odstráni tvoje problémy za teba bez tvojho vedomého úsilia, tak len mrháš svojou drahocennou energiou. Naše problémy pramenia z našich nesprávnych činov a skutočné liečenie vyžaduje zmenu v našom každodennom spôsobe života a najmä zmýšľania či pohľadu na svet a seba samého. Potrebujeme sa prebudiť. Nejde o nijakú senzáciu. Budem k tebe úprimný, zmeniť svoje chorobné návyky nie je vôbec jednoduché a spočiatku ani príjemné. Jednoznačne to však stojí za to! Keď sa však chceme zmeniť, musíme v prvom rade vedieť, čo robíme zle a ako to napraviť. Musíme si priznať chybu. Pretože sa často domnievame, že nášmu zdraviu prospieva čosi, čo ho v skutočnosti oberá o všetku silu. Táto kniha ti primárne nemá priniesť poznatky, ale skôr nasmerovať tvoju myseľ novým čerstvým smerom. Chcem v tebe čosi prebudiť, čosi, čo sa nedá vysloviť.

„Veľakrát je najlepším liekom žiadny liek.“

Hippokrates

Každý chce byť zdravý a plný energie a mnohí z nás majú aj dosť odhodlania vyriešiť svoje problémy, ale nevedia ako. Keď hľadajú odpoveď u odborníka, väčšinou dostanú len hromadu odborných termínov, názov diagnózy a nejaké tabletky. Poprípade ani nevedia zistiť príčinu, akoby to bolo nejaké mystérium. Nečudo, v drvivej väčšina prípadov vyšetrujúci nevie absolútne nič o tom, ako jeho pacient žije, čo ho trápi, ako sa stravuje, akú pohybovú aktivitu vykonáva, či ako vychádza so svojím partnerom, deťmi, rodičmi, priateľmi, kolegami… Žijeme v dobe, v ktorej sa aj z choroby stal biznis, a pre niekoho je veľmi výhodné, aby sme i naďalej ničomu nerozumeli a ostali visieť v oblaku odborných slov, diagnóz a zložitých teórií. Naše zdravie sa stalo závislé od inštitúcií a odborníkov, ktorí sami nie sú zdraví.

Zdravie sa nedá kúpiť, ale dá sa kúpiť liek, od ktorého sa ti na chvíľu uľaví. A to je v podstate to, čo nám moderná medicína ponúka ‒ chvíľkovú úľavu. Bez vyliečenia príčiny niet skutočného uzdravenia. Môžeme sa snažiť trhať burinu, no ak koreň ostane v zemi, burina narastie vždy znova a je silnejšia. Záhradníkovi tak musíme za jeho služby platiť donekonečna.

Naše zdravie závisí od toho, čo jeme, pijeme, dýchame, takisto aj od toho, čo si myslíme a cítime. Toto je päť ciest k zdraviu a sile, rovnako ako k chorobe a slabosti. Taká jednoduchá je pravda.

Táto kniha sa venuje dokonalej očiste tela, mysle a celého energetického systému človeka. Je napísaná jednoducho a zrozumiteľne tak, aby informácie v nej obsiahnuté sa dali okamžite použiť v bežnom živote.

CHOROBA A BOLESŤ NIE SÚ POTREBNÉ

„Čím menej potrebuješ, tým bližšie si bohom,

oni nepotrebujú nič, preto sú nesmrteľní.”

Sokrates

Zapamätaj si, že ak načúvaš životu a zladíš sa s ním, tvoj vývoj môže byť harmonický a radostný. Nie je potrebné sa vyvíjať cestou bolesti, nie je potrebné byť chorý. No ak to ignorujeme, nenačúvame symbolom života, budeme k evolúcii vedení tlakom, ktorý nemusí byť príjemný. Každá bolesť, každá choroba je informáciou pre nás, že čosi v živote nerobíme správne. Telo prostredníctvom choroby s nami komunikuje, pretože jemnejšiu komunikáciu nedokážeme vnímať. Aj učiteľka v škole žiaka najskôr upozorní, potom zvýši hlas a až napokon prichádza na rad palica. A na nás platí už len palica.

Bolesť slúži ako prostriedok na naše prebudenie, kým tvrdo spíme. Má rozlomiť hrubé nánosy hypnózy, ktorú sme celý život nasávali. Postupné dávky strachu a potláčania vytvorili okolo nášho srdca pevnú škrupinu. Bolesť nám pomáha a čím viac sa bránime, tým je jej viac. Tlak vždy vytvára protitlak. Naším úkolom nie je vyhnúť sa bolesti alebo ju všemožne potlačiť, ale prijať ju a dovoliť jej, aby nás učila, dovoliť jej, aby v nás urobila svoju prácu ‒ uvoľnila potlačené emócie, ktoré sú zapálené a hnisajú. Potrebujeme akútne očistu, a to poriadnu, hĺbkovú, absolútnu.

Všetky tieto emócie musia ísť von, treba ich spracovať. Prečo? Pretože sme v minulosti odmietali to, čo sa nám dialo, a tak sme svoje pocity neprijali, nespracovali, ale potlačili. Potlačené emócie nezmiznú, nikdy len tak nezmiznú, priatelia, ostanú v nás a sú koreňom našich problémov a ťažkostí po zvyšok života, hoci si ich prítomnosť často vôbec neuvedomujeme. Ak s nimi niečo nespravíme, neuvoľníme ich a neodpustíme si, budeme zažívať nepríjemnosti až dovtedy, kým to už naozaj ďalej nevydržíme a nevypustíme zo seba konečne von.

Naučili sme sa však klamať sami seba a presviedčať sa, že nás nebolia vlastné zapálené rany, ktorých sa stačí len slabo dotknúť a hneď bolia, ale tvrdíme, že nám ubližujú iní. Často obviňujeme z vlastnej bolesti našich najbližších. Keď sa však udrieš, bolí to teba. Nikdy ťa nebolí cudzia rana, len tvoja vlastná.

Bolesť však nie je vôbec potrebná a pozorný človek sa neučí prostredníctvom utrpenia, ale tichým načúvaním, porozumením, súcitením… Stíšme sa, občas sa zastavme, pozorujme, načúvajme… Nemysli si však, že ja to mám všetko zvládnuté a len tak sa vznášam na obláčiku prijatia rozpustený v blahu. Vždy, keď zvládnem a spracujem nejakú časť a posuniem sa ďalej, prichádzajú nové skúšky a sú ešte náročnejšie. Keď som si už myslel, že som v sebe vyčistil všetky rany, tak mi prišla do života Justína. Zamiloval som sa do nej na prvý pohľad a svet sa mi rozpadol na milión častí. Vyplávali na povrch bolesti a strachy, o ktorých som netušil, že ich v sebe mám. Pre mňa samotného je táto kniha veľkou učiteľkou a nekonečnou inšpiráciou. Prajem si, aby dobre slúžila aj tebe.

Duševnou hygienou som sa zaoberal vo svojich predchádzajúcich knihách, v tejto sa venujem najmä očiste fyzického tela. Vedel som, že naše myšlienky a emócie vplývajú na naše celkové zdravie, ale prehliadal som skutočnosť, že je to aj naopak a vnútorné prostredie tela nám zásadne ovplyvňuje myšlienky a celkovú náladu. Je takmer nemožné byť pozitívne naladený, keď máme znečistenú krv, všetky systémy upchaté a stvrdnuté, telesné tekutiny husté, bunky vyhladované a keď je prúd životnej energie zablokovaný.

Pozrieme sa spoločne na odpad, ktorý možno vidieť na vlastné oči a ktorý naše vibrácie ovplyvňuje v rovnako silnej miere ako deštruktívne myšlienky. Mám na mysli tie hromady toxínov a usadenín, ktoré sa ukladali v našich telách z nevhodnej toxickej stravy, ktorú servírujeme sebe a svojim deťom na tanieroch každý boží deň. Hovorím o jedovatej krvi, ktorá nám prúdi v žilách. Krv je život, čistá krv je zdravie.

Ak budeme aspoň trochu k sebe úprimní, musíme si priznať, že sme už zažili vo svojom živote obdobie, keď sme sa doslova prežierali a svojím životným štýlom pripomínali skôr štádium prasaťa než vznešenú ľudskú bytosť stvorenú na Boží obraz. A naopak, len veľmi zriedka sme dopriali telu aspoň pár dní očistného oddychu od jedla. Alebo sa mýlim?

Kedy sa má náš organizmus prečistiť, obnoviť a zregenerovať, keď mu nedoprajeme ani jeden deň oddychu od trávenia? Môže pracovať na plný výkon roky bez toho, aby nastal problém? Dnes už vieme, že to možné nie je. Ani naše auto nedokáže pracovať neustále, musíme ho občas vypnúť. Naše trávenie však musí pracovať aj v noci, keď spíme. Naša história si nepamätá obdobie, v ktorom by sme mali taký nadbytok jedla, ako je dnes. Naši predkovia vždy zažívali obdobia nedostatku jedla, vďaka čomu sa ich telá mohli očistiť. Stojíme pred niečím novým.

V súčasnosti si veľmi potrpíme na vonkajšom vzhľade a čistote. Sprchujeme sa dvakrát denne rôznymi voňavými preparátmi, používame parfumy, všetko musí byť hygienické a čisté. Vnútorná čistota a očista našich vnútorných orgánov nám však nehovorí takmer vôbec nič. Hnijeme zvnútra, ale pre nás je dôležitejšie, že sme krásne oblečení, farebne zladení a navoňaní. Neuvedomujeme si však, že napríklad krásna pleť je výsledkom čistého čreva, že voňavý dych nie je len o čistých bielych zuboch, ale tiež najmä o kondícii našich čriev. Dom môže byť prekrásny zvonka, ale keď je vo vnútri skladisko hnoja, nebudeme sa v ňom cítiť dobre.

Často si priamo nespájame naše zdravotné problémy alebo nepríjemné emócie s jedlom, ktoré jeme. Preto nám uniká celá pointa.

Energetická kvalita nášho moderného jedla je na tom horšie než pomyje. Nedodáva nám energiu, ale odoberá. Zanecháva za sebou odpadové zvyšky, ktoré telo nedokáže vylúčiť a ktoré nepretržite otravujú celý telesný systém, pretože skôr než sa stihne zbaviť jednej várky, už sa znova podávajú raňajky, olovrant, desiata, obed, dezert, večera, niečo pod zub večer pri televízore, kávička, malinovka, cigaretka, pohár vína alebo hocičo iné.

V dnešnej „modernej a vyspelej“ dobe môžeš bežne vidieť obéznych ľudí trpiacich podvýživou. Ako je to vôbec možné? O tomto paradoxe sa zmienime neskôr.

Alebo sa ti nikdy nestalo, že si mal z ľudí alebo sám zo seba pocit, akoby si bol polomŕtvy? Bez energie, oči zakalené akousi hmlou, bez vášne a iskry, nesústredený, unavený… Nestáva sa ti, že sa cítiš ospalo, hoci je len obed, a potrebuješ ďalšiu kávu, aby si dokázal rozmýšľať? Nezažívaš pocit, že ťa nič nebaví a nič sa ti nechce? Stalo sa ti už, že si ráno vstal po deviatich hodinách spánku unavený? Zamýšľal si sa niekedy nad tým, prečo je to tak? Čo ti odoberá energiu? Ak ješ trikrát denne jedlo, ktoré je plné kalórií, plné energie, prečo si stále unavený? Ako je možné, že ráno nevyskočíš z postele nabitý energiou? Možno len veríš niečomu, čo nie je vôbec pravda.

Koniec ukážky