Ukážka z elektronickej knihy

INTUITION: KNOWING BEYOND LOGIC
Copyright © 2001 OSHO International Foundation, www.osho.com/copyrights
Slovak edition © 2017 by Eastone Group, a.s. All rights reserved.
Original English title: INTUITION: KNOWING BEYOND LOGIC, by Osho; Osho International Foundation.
OSHO je registrovanou značkou Osho International Foundation, www.osho.com/trademarks.

Materiál v tejto knihe je výberom z viacerých Oshových prednášok pred živým publikom. Všetky Oshove prednášky boli v úplnej podobe publikované knižne a sú tiež k dispozícii ako audionahrávky. Originálne audionahrávky a kompletný textový archív je prístupný online v OSHO Library, www.osho.com.

Z anglického originálu Osho – preložila Mgr. Daniela Hrúziková.
V roku 2017 vydalo vydavateľstvo Eastone Books, Bratislava.

www.eastonebooks.com

Translation © 2017 Mgr. Daniela Hrúziková
Redakčné úpravy: Mgr. Alica Činčárová
Layout: Studio Eastone

Tlač: Kasico, a. s.

Všetky práva vyhradené.
Okrem použitia ukážok pre účely recenzie a kritiky žiadna časť tejto knihy nesmie byť reprodukovaná ani šírená v akejkoľvek forme alebo akýmikoľvek prostriedkami bez predchádzajúceho písomného súhlasu vydavateľa.

ISBN 978-80-8109-585-6

Vytvorenie elektronickej verzie Dibuk, s. r. o., 2018

PREDSLOV

Intuíciu nie je možné vedecky vysvetliť, pretože tento jav ako taký je nevedecký a iracionálny. Intuícia je sama o sebe iracionálna. Z hľadiska jazyka je úplne v poriadku, ak položíme otázku: „Je možné intuíciu vysvetliť?“ Znamená to však: „Je možné intuíciu zredukovať na intelekt?“ A intuícia je niečo, čo intelekt presahuje. Je to niečo, čo s intelektom vôbec nesúvisí a vychádza z miesta, kde je intelekt úplne nevedomý. Preto intelekt dokáže intuíciu cítiť, ale nedokáže ju vysvetliť.

Intuitívny skok je možné pocítiť, pretože sa objaví určitá medzera. Intuíciu môžeme cítiť prostredníctvom intelektu – intelekt môže spozorovať, že sa niečo stalo –, nedokážeme ju však vysvetliť, pretože každé vysvetlenie je založené na príčinnosti. Vysvetliť znamená odpovedať na otázku, odkiaľ pochádza, prečo prichádza, akú má príčinu. A intuícia má iný pôvod, nevychádza z intelektu – nemá preto žiadnu intelektuálnu príčinu. Nemá žiadne opodstatnenie ani žiadny vzťah či kontinuitu s intelektom.

Intuícia tvorí odlišnú sféru diania, ktorá s intelektom vôbec nesúvisí, hoci dokáže do intelektu prenikať. Je potrebné pochopiť, že vyššie formy reality môžu prenikať do jej nižších foriem. Intuícia teda môže prenikať do intelektu, pretože je vyššou formou, avšak intelekt do intuície prenikať nemôže, pretože je formou nižšou.

Ak máte pocit, že to, čo nedokážete vysvetliť intelektom, neexistuje, potom ste „neveriaci“. Budete tak aj naďalej žiť v nižšej sfére intelektu.

Rovnako je to aj s mysľou, ktorá dokáže preniknúť do vášho tela, no vaše telo nedokáže preniknúť do vašej mysle. Vaše bytie môže preniknúť do vašej mysle, ale myseľ nemôže preniknúť do vášho bytia. Z tohto dôvodu sa musíte, ak chcete vstúpiť do svojho bytia, oddeliť nielen od tela, ale aj od mysle. Nie sú schopné preniknúť do vyššieho javu.

Keď vstupujete do vyššej formy reality, musíte opustiť nižší svet diania. V nižšom svete diania neexistuje žiadne vysvetlenie vyššej reality, pretože samotné pojmy vysvetľovania v nej neexistujú; nemajú význam. Intelekt však dokáže zachytiť určitú medzeru – dokáže si ju uvedomiť. Dokáže pocítiť, že „sa stalo niečo, čo ma presahuje“. Už len tým, že toto intelekt dokáže, robí dosť.

Intelekt však môže to, čo sa stalo, aj odmietnuť. A to je kľúčové v otázke či mať vieru alebo nemať. Ak máte pocit, že to, čo nedokážete vysvetliť intelektom, neexistuje, potom ste „neveriaci“. Budete tak aj naďalej žiť v nižšej sfére intelektu. Budete k nej pripútaní. Odmietnete akékoľvek tajomstvo, zabránite intuícii, aby sa vám prihovárala.

To je prípad racionálne zmýšľajúceho človeka. Racionálne zmýšľajúci človek si ani nevšimne, že prišlo niečo spoza hraníc jeho sveta. Ak ste zvyknutí používať len rozum, nedávate vyššiemu šancu. Budete ho popierať, poviete: „To nie je možné. Mám len bujnú fantáziu. Určite sa mi to len sníva. Neprijmem to, pokiaľ to nedokážem racionálne vysvetliť.“ Racionálna myseľ sa uzavrie, neprekročí hranice uvažovania a intuícia do nej nemôže začať prenikať.

Intelekt však môžete používať aj bez toho, aby ste boli uzavretí. Potom ho môžete využívať ako nástroj a zostanete otvorení. Ste vnímaví voči vyššiemu. Ak niečo príde, ste na to pripravení. Vtedy môžete použiť intelekt na to, aby vám pomáhal. Zachytí pre vás, že „sa udialo niečo, čo ma presahuje“. Pomôže vám pochopiť to.

Navyše, intelekt slúži na vyjadrovanie – nie na vysvetľovanie, ale na vyjadrovanie. Budha nič „nevysvetľuje“. O veciach sa vyjadruje, ale nevysvetľuje ich. Všetky upanišády[1] sú plné vyjadrení, bez akéhokoľvek vysvetľovania. Hovoria, „toto je také, tamto je tak, toto sa deje... ak chcete, vojdite, nestojte vonku. Zvnútra smerom von nie je možné nič vysvetliť. Tak vojdite – staňte sa zasväteným.“

Dokonca, aj keď vstúpite, nečakajte vysvetlenia. Veci zrazu budete poznať a cítiť. Intelekt sa ich môže snažiť pochopiť, no zaručene zlyhá. Vyššie nemôže byť oklieštené na nižšie.

INTUÍCIA CESTUJE AJ BEZ DOPRAVNÉHO PROSTRIEDKU – preto hovoríme o skoku, o posune. Je to skok z jedného miesta na druhé. Neexistuje medzi nimi žiadne vzájomné prepojenie. Keď sa k vám postupne približujem, nie je to skok. Skok je to len vtedy, ak k vám prídem okamžite. A skutočný skok je ešte hlbší. Znamená, že niečo existuje v bode A a potom existuje v bode B a medzi týmito dvomi bodmi neexistuje nič. To je skutočný skok.

Intuícia je skok – nie je to nič, čo by k vám prišlo postupne, krok po kroku. Stane sa vám. Neprichádza k vám postupne – je to niečo, čo sa vám udeje bez akejkoľvek príčiny, bez akéhokoľvek zdroja. Intuícia je náhla udalosť. Keby nebola okamžitá a nadväzovala by na to, čo sa odohralo predtým, rozum by si k nej našiel cestu. Nejakú dobu by to trvalo, ale dokázal by to. Rozum by ju vedel zachytiť, pochopiť a ovládať ju. Potom by ľudia hocikedy mohli vynájsť prístroj, ako je rádio či televízor, ktorým by sme mohli „signál“ intuície zachytávať, prijímať.

Intelekt sa zaoberá známym a neznámym, nie však nepoznateľným. A intuícia pracuje s nepoznateľným, čiže s tým, čo nie je možné poznať.

Keby intuícia prichádzala v podobe lúčov či vĺn, dokázali by sme vynájsť prístroj, ktorým by sme ju prijímali. Žiadny taký prístroj však neexistuje, pretože nejde o vlnenie. Nejde o žiadny fyzikálny jav podobného druhu. Je to len skok z ničoho k bytiu.

Presne to je intuícia, a preto ju rozum popiera. Rozum ju popiera, pretože ju nedokáže postihnúť. Rozum dokáže pochopiť len javy, ktoré je možné rozdeliť na príčinu a následok.

Z pohľadu rozumu tvorí existencia dve sféry – sféru známeho a sféru neznámeho. A neznáme je niečo, čo ešte nie je známe, ale raz v budúcnosti známe bude. Podľa mysticizmu však existujú tri sféry: sféra známeho, neznámeho a nepoznateľného. Nepoznateľné mystici chápu ako niečo, čo nikdy nespoznáme.

Intelekt sa zaoberá známym a neznámym, nie však nepoznateľným. A intuícia pracuje s nepoznateľným, čiže s tým, čo nie je možné poznať. Nie je to len otázkou času, kým to bude známe – nepoznateľnosť je vnútornou vlastnosťou intuície. Nie je to tým, že by vaše prístroje neboli dostatočne kvalitné, alebo vaša logika dostatočne moderná, ani tým, že by vaša matematika bola zaostalá – o tom to nie je. Vnútorná vlastnosť nepoznateľného je nepoznateľnosť. Vždy bude existovať ako nepoznateľné.

To je sféra intuície.

Keď sa niečo nepoznateľné stane známym, je to skok – neexistuje žiadne spojenie medzi tým, žiadny priechod, žiadna cesta z jedného bodu do druhého. Zdá sa to však nemysliteľné, a preto, keď poviem, že to môžeme pocítiť, no nemôžeme to pochopiť, keď niečo také hovorím, veľmi dobre viem, že je to nezmysel. „Nezmysel“ neznamená nič iné ako fakt, že to nedokážeme pochopiť našimi zmyslami. A myseľ je zmysel, ten najjemnejší.

Nepoznateľná je krása, zmysel, túžba, cieľ. Život má zmysel vďaka nepoznateľnému. Keď všetko poznáme, strácame o to záujem. Omrzí nás to. Je to nuda.

Intuícia je možná, pretože existuje nepoznateľné. Veda popiera existenciu Boha, pretože prehlasuje: „Existuje len jedno delenie: na známe a neznáme. Ak existuje nejaký Boh, objavíme ho pomocou laboratórnych metód. Ak existuje, veda ho objaví.“

Naopak, mystik hovorí: „Nech urobíte čokoľvek, niečo v samotnom základe existencie zostane nepoznateľným tajomstvom.“ A ak sa mystici mýlia, myslím si, že veda zničí celý zmysel života. Ak neexistuje tajomstvo, celý zmysel života je v troskách a všetka krása je preč.

Nepoznateľná je krása, zmysel, túžba, cieľ. Život má zmysel vďaka nepoznateľnému. Keď všetko poznáme, strácame o to záujem. Omrzí nás to. Je to nuda.

Všetko nepoznateľné je tajomstvom. Je to sám život.

Poviem vám jedno:

Rozum je snahou spoznať neznáme a intuícia je dianím nepoznateľného. Do nepoznateľného je možné preniknúť, nie je však možné ho vysvetliť.

Dokážete ho cítiť, nedokážete ho však vysvetliť. Čím viac sa o to budete snažiť, tým viac sa uzavriete, preto to radšej neskúšajte. Nechajte rozum pracovať vo svojom odbore, nezabúdajte však, že existujú aj hlbšie sféry. Veci majú hlbší význam, ktorý rozum nedokáže pochopiť. Existujú určité vyššie dôvody, ktoré rozum nie je schopný uchopiť.

Rozum sa snaží poznať nepoznané, pričom intuícia je prejavom nepoznaného.

Do neznámeho môžeme preniknúť, nedokážeme ho však vysvetliť.

Neznáme môžeme cítiť, nie interpretovať.

PRVÁ ČASŤ

MAPY

Keď spontánne funguje telo, hovoríme o inštinkte.

Keď spontánne funguje duša, hovoríme o intuícii.

Sú si podobné a zároveň sa od seba veľmi odlišujú.

Inštinkt vychádza z tela – z hrubého; a intuícia vychádza z duše – z jemného.

A medzi nimi sa nachádza myseľ, odborník, ktorý nikdy nefunguje spontánne.

Myseľ tvoria vedomosti.

Vedomosti nemôžu byť nikdy spontánne.

Inštinkt sa nachádza hlbšie ako intelekt a intuícia sa nachádza vyššie ako intelekt.

Obe presahujú intelekt a obe sú dobré.

Kapitola 1: Hlava, srdce, bytie

Vašu osobnosť je možné rozdeliť – len pre účely, aby sme ju pochopili; inak žiadne také delenie neexistuje. Je to jeden jednotný celok: hlava, srdce a bytie.

Intelekt je funkciou hlavy, inštinkt funkciou tela a intuícia je funkciou srdca. Za touto trojicou sa skrýva vaše bytie, ktorého jedinou podstatou je pozorovanie.

Hlava nerobí nič iné, len premýšľa, preto nikdy nedospeje k žiadnemu záveru. Je verbálna, lingvistická, logická, no keďže má korene v skutočnosti, tisíce rokov filozofického myslenia nám nepriniesli jediný záver. Filozofia je najdokonalejší tréning zbytočnosti. Intelekt dokáže veľmi šikovne tvoriť otázky, potom si na ne odpovedať a vzápätí z týchto odpovedí vytvoriť ďalšie otázky a ďalšie odpovede. Zo slov dokáže vystavať paláce, systémy teórií, no všetko sú to len prázdne reči.

Telo sa na intelekt nemôže spoľahnúť, pretože telo musí žiť. Preto sú všetky základné telesné funkcie v rukách inštinktu – napríklad dýchanie, tlkot srdca, trávenie potravy, krvný obeh. Vo vašom tele prebiehajú stovky procesov, na ktorých sa vôbec nezúčastňujete. A to je dobre, že príroda dala telu vlastnú múdrosť. Ak by sa o vaše telo staral intelekt, život by nebol možný! Niekedy by ste totiž zabudli dýchať – minimálne v noci, ako by ste dýchali počas spánku? Už aj zo samotného myslenia ste zmätení; kto by sa v tomto zmätku postaral o krvný obeh a zisťoval, či sa do buniek dostáva dostatok kyslíka? Či sa jedlo, ktoré jete, rozkladá na základné zložky potravy a putuje tam, kam má? Túto obrovskú kopu práce vykonáva inštinkt. Vás pri tom nepotrebuje. Môžete ostať v kóme a vaše telo bude fungovať ďalej.

Príroda zverila všetky vaše základné telesné funkcie inštinktu a všetko ostatné, čo dáva vášmu životu zmysel, nechala na vás... pretože len existovať, len prežívať nemá žiadny zmysel. Aby váš život dostal zmysel, existencia vložila do vášho srdca intuíciu. Vďaka intuícii vzniká umenie, estetika, láska, priateľstvo – všetky formy tvorivosti sú intuitívne.

Intelekt dokáže veľmi šikovne tvoriť otázky, potom si na ne odpovedať a vzápätí z týchto odpovedí vytvoriť ďalšie otázky a ďalšie odpovede, no všetko sú to len prázdne reči.

Trh však vašu tvorivosť nepotrebuje. Neobchoduje s láskou, s vašimi citmi. Obchoduje s materiálnymi a svetskými vecami. Na to slúži váš intelekt, ktorý je najpovrchnejšou časťou vášho ja. Intelekt slúži svetskému životu, aby sme dokázali fungovať v tržnom svete s ostatnými. Či ide o matematiku, geografiu, históriu, či chémiu – celá veda a technika je dielom intelektu. Vaša logika a geometria je užitočná – intelekt je však slepý. Skrátka, neustále vytvára nové veci, pri čom ani nevie, či ich používame na ničenie alebo tvorenie. Jadrová vojna bude vojnou, ktorú stvoril intelekt.

Intelekt má svoje využitie, no nejakým nedopatrením sa stal pánom celého vášho bytia. Svetu to prinieslo obrovské problémy.

Intelekt má svoje využitie, no nejakým nedopatrením sa stal pánom celého vášho bytia. Svetu to prinieslo obrovské problémy.

Váš pán sa ukrýva za všetkými tromi časťami: telom, mysľou i srdcom. Skrýva sa za každým jedným z nich – je to vaše bytie. Vy však do svojho vnútra nikdy nevstupujete; všetky vaše cesty vedú smerom von, všetky vaše zmysly sa zameriavajú na svet okolo vás. Všetky vaše úspechy sú vonku, mimo vás.

Vo svete je intelekt užitočný a všetky vaše vzdelávacie systémy sú techniky, ktoré vás učia, ako sa vyhýbať srdcu a priviesť všetku svoju energiu priamo do hlavy. Srdce môže hlave spôsobiť problémy –srdce o logike nevie nič. Má úplne odlišné centrum fungovania, a tým je intuícia. Vie, čo je láska, no láska nie je tovar, ktorý by sa dal vo svete nejako využiť. Vie, čo je krása, ale ako ju speňažiť na trhu?

Nikto netúži po tom, aby sa z jeho detí stali hudobníci, maliari alebo tanečníci. Všetci chcú, aby z nich boli lekári, inžinieri, vedci, pretože tieto profesie vynášajú.

Ľudia srdca – maliari, básnici, hudobníci, tanečníci, herci – sú všetci iracionálni. Vytvárajú neuveriteľne krásne veci, sú skvelí milovníci života, no do spoločnosti, ktorá sa riadi hlavou, sa vôbec nehodia. Vaša spoločnosť považuje umelcov takmer za odpadlíkov, istým spôsobom pomätených, chorých ľudí. Nikto netúži po tom, aby sa z jeho detí stali hudobníci, maliari alebo tanečníci. Všetci chcú, aby z nich boli lekári, inžinieri, vedci, pretože tieto profesie vynášajú.

Nie som proti ničomu. Jediné, čo neschvaľujem, je disharmónia. A keďže hlava je pôvodcom väčšiny disharmonických situácií, chcem, aby ste ju položili tam, kam patrí. Je to sluha, nie pán.

Maľovanie, poézia, tanec sú nebezpečné, rizikové – môžete skončiť na ulici ako žobrák a pískať si na svoju flautičku.

Spoločnosť srdce zavrhla – mimochodom, zíde sa vám, keď si zapamätáte, že popretie srdca je popretie ženy. Kým ľudia neprijmú srdce, nemôže byť prijatá žena. Kým nemá srdce rovnakú príležitosť rásť ako hlava, žena nemôže nikdy dosiahnuť oslobodenie. Žena je srdce a muž je hlava. Toto rozdelenie je jasné.

Inštinkt vzala príroda do vlastných rúk. A vždy, keď bojujete proti inštinktu, vytvárate zvrhlosti. Robia to všetky náboženstvá. Každé náboženstvo v niečom telu bráni – a telo je absolútne nevinné, nikdy neurobilo nič zlé. Ak prijmete telo v jeho absolútnej prirodzenosti, stane sa vaším veľkým pomocníkom. Pomôže vášmu srdcu, bude ho vyživovať. Pomôže vašej inteligencii, ktorá bude s jeho pomocou prenikavejšia, pretože výživa intelektu pochádza z tela i výživa srdca pochádza z tela. A ak je vaša hlava, srdce i telo vo vzájomnej harmónii, nájsť vlastné bytie je potom tá najľahšia vec na svete. Keďže si však vzájomne odporujú, tento konflikt medzi inštinktom, intelektom a intuíciou vás celý život oberá o energiu.

Múdry človek je ten, kto vytvára harmóniu medzi hlavou, srdcom a telom. V tejto harmónii dochádza k odhaleniu zdroja vlastného života, jeho najhlbšieho stredu, duše. A to je najväčšia možná extáza – nielen pre ľudí, ale v celom vesmíre nič lepšie neexistuje.

Nie som proti ničomu. Jediné, čo neschvaľujem, je disharmónia. A keďže hlava je pôvodcom väčšiny disharmonických situácií, chcem, aby ste ju položili tam, kam patrí. Je to sluha, nie pán. Ako sluha je výborná, veľmi užitočná.

Dublinský mliekar práve dokončil svoj rozvoz, a tak zaparkoval koňa s vozom pred krčmou. Vojde dnu a dá si za jeden. Po hodine vychádza potúžený pred krčmu a vidí, že mu niekto natrel koňa žiarivou zelenou farbou. Vráti sa dnu a zúrivo zavrčí: „Kto z vás mi práve natrel koňa nazeleno?“

Postaví sa dvojmetrový Ír a z výšky prehovorí k mliekarovi: „Bol som to ja. Čo s tým mieniš robiť?“

Mliekar sa kyslo usmeje a povie: „Len som vám prišiel povedať, že prvý náter už uschol!“

Intelekt je užitočný! V živote sú situácie, keď sa vám intelekt zíde – avšak len ako sluha, nie pán.

Kapitola 2: Minulosť, prítomnosť a budúcnosť

Máte svoju minulosť, prítomnosť a máte i budúcnosť. Inštinkt patrí do vašej živočíšnej minulosti. Je veľmi starý a odoláva času. Je to dedičstvo miliónov rokov. A keď vravím, že je živočíšny, neodsudzujem ho. Slovo živočíšny dávajú kňazi všetkých náboženstiev do súvisu s niečím, čo odsudzujú – ja to konštatujem ako fakt, vôbec ho neodsudzujem. Naša minulosť bola živočíšna. Prešli sme všetkými živočíšnymi druhmi. Naša evolúcia sa vyvíjala od rýb až po človeka a prechádzala všetkými živočíšnymi druhmi. Bola to dlhá, predlhá cesta, kým sa na zemi objavil človek.

Naša evolúcia sa vyvíjala od rýb až po človeka a prechádzala všetkými živočíšnymi druhmi. Bola to dlhá, predlhá cesta, kým sa na zemi objavil človek.

Intelekt je ľudský. Je to naša prítomnosť. Takto fungujeme – cez intelekt. Celá naša veda, obchod, všetky profesie, čokoľvek sa vo svete deje – naša politika, náboženstvo, filozofia, všetko je založené na intelekte. Intelekt je ľudský.

Bije vám srdce, nadychujete sa a vydychujete. O všetky tieto základné životné funkcie sa nestará intelekt. Sú v rukách inštinktu, pretože inštinkt je absolútne neomylný.

Inštinkt je takmer neomylný, pretože je taký starý, taký rozvinutý, taký vyzretý. Vaše oči žmurkajú – robíte to vy? Nie, je to inštinktívne. Bije vám srdce, nadychujete sa a vydychujete. Starať sa o všetky tieto základné životné funkcie nie je úlohou vášho intelektu. Sú v rukách inštinktu, pretože inštinkt je absolútne neomylný. Nikdy nezabudne dýchať, nikdy na nič nezabúda.

Intelekt robí chyby často, pretože je pomerne nový, nastúpil do služby len nedávno. Ešte tápe v tme a snaží sa zistiť, čím je a kam patrí. A keďže nevychádza zo skúsenosti, skúsenosť nahrádza presvedčeniami, filozofiami a ideológiami. Tie sú stredobodom jeho pozornosti. Všetky sú však omylné, pretože sú dielom človeka. Vymyslel ich nejaký múdry chlapík. A nedajú sa použiť v každej situácii. V jednej situácii môžu byť správne, no v inej správne byť nemusia. Intelekt je však slepý. Nevie, ako si poradiť s novým. Na novú otázku dáva vždy starú odpoveď.

Paddy a Sean sedia oproti miestnemu nevestincu v Dubline a diskutujú o cnostiach katolíckej viery. Zrazu sa ku dverám priblíži Gideon Greenberg, miestny rabín. Pozrie sa vpravo, potom vľavo a vybehne hore schodmi.

„Videl si to?“ zreve Paddy. „Som rád, že som katolík.“

O desať minút podíde ku dverám anglikánsky kňaz, rýchlo sa rozhliadne a uteká po schodoch.

„Ďalší pokrytec,“ smeje sa Paddy. „Vďaka Bohu, že som katolík.“

O pár minút strčí Sean do Paddyho a hovorí: „Hej, kamoš, pozri! Prichádza otec O’Murphy.”

V meravom tichu chlapi sledujú, ako katolícky kňaz trieli po schodoch nevestinca. Zrazu Paddy vyskočí, prežehná sa a zakričí na Seana: „Kde je tvoja úcta? Postav sa a zlož si z hlavy klobúk! V tom dome určite niekto zomrel!“

Intelekt sa živí predsudkami. Nikdy nie je férový. Už len zo svojej podstaty nemôže byť spravodlivý, pretože nemá žiadnu skúsenosť. Inštinkt je férový vždy a vždy vám ukazuje prirodzenú, pokojnú cestu, ktorou sa riadi vesmír. Paradoxne, všetky náboženstvá inštinkt odsudzujú, zatiaľ čo intelekt velebia.

Intelekt je slepý. Nevie, ako si poradiť s novým. Na novú otázku dáva vždy starú odpoveď.

Samozrejme, keby sa každý riadil inštinktom, nebolo by potrebné žiadne náboženstvo, žiadny Boh ani žiadny kňaz. Zvieratá nepotrebujú Boha a sú dokonale šťastné – nevšimol som si, že by im niekedy Boh chýbal. Ani zvieratám, ani vtáctvu, ani stromom Boh nechýba. Užívajú si život v jeho plnej kráse a jednoduchosti, bez strachu z pekla a zúfalej snahy dostať sa do neba, bez rozdielov v ich presvedčení. Neexistujú žiadne katolícke, protestantské či hinduistické levy.

Celá existencia sa musí z človeka smiať. Musí sa smiať z toho, čo sa ľudským bytostiam prihodilo. Ak bez náboženstiev, kostolov, mešít a chrámov dokážu žiť vtáky, prečo to nedokáže aj človek? Vtáky nikdy nevedú náboženské vojny. Nevedú ich ani zvieratá, ani stromy. No vy ste mohamedán a ja som hinduista a nedokážeme vedľa seba žiť v pokoji a mieri – buď sa okamžite obrátite na moju vieru alebo sa pripravte, pretože vás okamžite pošlem na druhý svet!

Keby tieto náboženstvá velebili inštinkt, stratili by akýkoľvek zmysel, dôvod existovať, a preto uznávajú intelekt.

A tretia vec, ktorá je vašou budúcnosťou, je intuícia. Tieto tri slová je potrebné pochopiť.

Ani zvieratám, ani vtáctvu, ani stromom Boh nechýba. Užívajú si život v jeho plnej kráse a jednoduchosti, bez strachu z pekla a zúfalej snahy dostať sa do neba.

Inštinkt je fyzický – je to vaša minulosť vychádzajúca zo skúsenosti starej milióny rokov. Je neomylná, nikdy nerobí chyby a činí vo vašom živote zázraky, ktoré si ani neuvedomujete. Ako sa vaša potrava mení na krv? Ako to, že dýchate, aj keď spíte? Ako vaše telo oddeľuje kyslík od dusíka? Ako dokáže váš inštinktívny svet neustále poskytovať každej časti vášho tela všetko, čo potrebuje? Koľko kyslíka potrebuje vaša hlava, aby mohla myslieť? Presné množstvo sa prenáša krvou, ktorá prúdi celým telom a roznáša čerstvý kyslík, zbiera staré, použité, mŕtve bunky a nahrádza ich novými, pričom staré odnáša na miesta, kde sa ich telo zbavuje.

Vedci tvrdia, že to, čo pre človeka robí inštinkt, my zatiaľ nedokážeme. A aj v niečom takom malom, ako je telo, robí inštinkt veľa zázrakov. Keby sa jedného dňa vedci rozhodli vykonať všetku prácu jediného ľudského tela, potrebovali by na to továreň, ktorá by sa rozprestierala na ploche tri kilometre štvorcové, a to len pre jediného človeka. Obrovská mašinéria. A aj tak by nebola neomylná. Stroje sa môžu pokaziť, zastaviť, môže vypadnúť elektrina. Inštinkt však pracuje bez jedinej chybičky nepretržite sedemdesiat rokov, u niektorých ľudí dokonca aj sto rokov. Žiadne výpadky prúdu, všetko ide podľa plánu a tento plán je ukrytý v každej bunke vášho tela. V deň, keď budeme vedieť prečítať kód ľudskej bunky, dokážeme o dieťati predpovedať všetko ešte pred jeho narodením, dokonca ešte skôr, ako bude v matkinej maternici. Bunky rodičov majú v sebe program a v tomto programe je obsiahnutý váš vek, zdravie, na čo ochoriete, vaša genialita, inteligencia, talenty i celý váš osud.

Podobne ako inštinkt, na opačnom póle vašej bytosti – za mysľou, ktorá je svetom intelektu – sa nachádza svet intuície.

Intuícia otvára svoje brány prostredníctvom meditácie. Meditácia je vlastne klopanie na dvere intuície. Intuícia je tiež plne vyvinutá. Nevyvíja sa. Aj ju vám dala do vienka existencia. Intuícia je vaše vedomie, vaše bytie.

Intelekt je vaša myseľ. Inštinkt je vaše telo. A presne ako inštinkt funguje dokonale v prospech tela, intuícia funguje dokonale v súvislosti s vaším vedomím. Intelekt sa nachádza niekde medzi – je to priechod, ktorý je potrebné prejsť; most, cez ktorý sa dostanete na druhú stranu. Existuje však mnoho ľudí – a sú ich milióny –, ktorí nikdy cez tento most neprejdú. Len na ňom sedia a myslia si, že dorazili domov.

Váš domov leží na opačnom brehu, za mostom. Tento most spája inštinkt a intuíciu. Všetko však závisí od vás. Možno si začnete stavať dom na moste – tak to ste naozaj zablúdili.

Intelekt nikdy nebude vaším domovom. Je to príliš malý nástroj, ktorý sa má používať len na prechod od inštinktu k intuícii. Inteligentným preto môžeme nazývať len človeka, ktorý používa intelekt na to, aby sa dostal k tomu, čo ho presahuje.

Intuícia je existenčná. Inštinkt je prirodzený. Intelekt len tápe v tme. Čím skôr ho prekonáte, tým lepšie. Pre tých, ktorí si myslia, že za ním už nič nie je, môže byť intelekt prekážkou. Pre tých, ktorí sú presvedčení, že za ním rozhodne niečo je, môže byť krásnym prechodom.

Veda ustrnula na intelekte – preto o vedomí nemôže zistiť nič. Intelekt bez prebudenia intuície je jednou z najnebezpečnejších vecí na svete.

Veda ustrnula na intelekte – preto o vedomí nemôže zistiť nič. Intelekt bez prebudenia intuície je jednou z najnebezpečnejších vecí na svete. A žijeme pod hrozbou intelektu, pretože intelekt dal vede nesmiernu moc. Žiaľ, tá moc je v rukách detí, nie v rukách mudrcov.

Vďaka intuícii sa človek stáva múdrym – či to nazvete osvieteným alebo prebudeným, všetko sú to mená označujúce múdrosť. Len v rukách intuície môže byť intelekt použitý ako vynikajúci sluha.

A inštinkt a intuícia spolu fungujú dokonale – jeden na fyzickej úrovni, druhý na duchovnej. Celým problémom ľudstva je, že uviazlo v strede, v mysli, v intelekte. A tak prichádza utrpenie, prežívate úzkosť a agóniu, chýba vám zmysel života a trápi vás stres zo situácií, z ktorých nevidíte žiadne východisko.

Intelekt spraví zo všetkého problém a nepozná žiadne riešenie. Inštinkt nikdy problémy nevytvára a nepotrebuje ani riešenie. Jednoducho funguje prirodzene. Intuícia je rýdze riešenie. Nemá žiadne problémy. Intelekt, to sú samé problémy a žiadne riešenia.

Ak správne rozumiete tomuto rozdeleniu, je ľahké pochopiť, že bez inštinktu ste mŕtvi. A bez intuície váš život nemá zmysel – budete sa ním len pretĺkať. Je to istý druh vegetácie.

Intuícia vnáša do života zmysel, jas, radosť, požehnanie. Intuícia vám prezrádza tajomstvá existencie, prináša neuveriteľné ticho, pokoj, ktorý vám nikto nenaruší a nikto nevezme.

Keď inštinkt a intuícia začnú spolupracovať, aj intelekt je možné použiť pre správne účely.