Ukážka z elektronickej knihy

Jodi Ellen Malpas

FOR YOU

Copyright © 2023 by Jodi Ellen Malpas

All rights reserved

Translation © 2024 by Ivana Hostová

Cover design © 2024 by Barbara Baloghová

Slovak edition © 2024 by IKAR, a.s.

ISBN 978-80-551-9450-9

Prológ

Keď som stretla Billyho Harpera, mnohé veci mi v živote neboli jasné. Pár rokov predtým spáchala moja matka samovraždu po dlhom boji s depresiou, otec sa zoznámil s inou ženou a odsťahoval do Kanady. Aj kariéra sa mi zabrzdila. Alebo, lepšie povedané, nikdy sa vlastne ani nerozbehla. Mala som dvadsaťtri rokov, bola som stratená a snažila sa zistiť, kto vlastne som. Život bol pre mňa ťažký boj. Všetko vyzeralo beznádejne.

Potom som zrazu prestala bojovať. Všetko išlo – nie, rútilo sa – vpred. Hlboko, bláznivo a vášnivo som sa zamilovala. Láska všetko vylieči.

Vyliečila mňa.

Billy Harper. Vďaka jeho láske a povzbudeniu som pochopila, kto som. Jeho láska mi dala cieľ a život – život, ktorý som chcela žiť s ním. On bol mojím začiatkom. Jeho nadšenie, ambície, odhodlanie, chlapčenská príťažlivosť a nákazlivý smiech, to všetko už boli bonusy.

Pretože najlepšou Billyho vlastnosťou bolo to, ako veľmi ma miloval. Miloval ma celou svojou bytosťou. Povzbudzoval ma. Nabádal ma, aby som sa nevzdala lásky k starým veciam, ktoré majú dušu, a uskutočnila svoj životný sen. Pomohol mi založiť si vintage obchodík na Carnaby Street. Hovoril mi, že miluje, aká som krásne šibnutá. Každý deň mi vravel, ako ma miluje – a nie raz. Niekedy mi lásku vyznával aj trikrát denne a ja som ho milovala rovnako intenzívne.

Naša láska bola absolútna, čistá, krásna. Láska, ktorú ľudia závidia. Taká, ktorá vyvoláva úsmev, keď ju vidíme. Spolu sme boli dokonalí. Vedela som to. On to vedel. Každý, kto nás poznal, to vedel.

Budeme spolu navždy.

To je nad slnko jasnejšie.

Nemyslela som si, že jestvuje niečo, čo by mohlo pretrhnúť putá, ktoré nás spájajú, a zničiť náš vzťah.

Až kým sa to nestalo.

PRVÁ ČASŤ

Lo a Billy

PRVÁ KAPITOLA

Londýn 2015

Ležím na gauči s kokeršpanielom Borisom schúleným pri boku. Špúlim pery nad knihou, srdce mi bije opreteky. Heathcliff práve prosí ducha Catherine, aby ho neopúšťal. Viem, že prosí márne, no zakaždým, keď čítam svoj obľúbený román, dúfam, že sa zázračne skončí inak. Ako by sa príbeh odvíjal, keby Catherine žila? Zbavil by sa Heathcliff svojej túžby po pomste?

Bezmocne a sklamane spustím plecia, položím si knihu do lona a zdvihnem zrak. Láska je taká toxická a škodlivá, ale zároveň taká obohacujúca a vyživujúca! Nahmatám Borisove uši, trochu ho poškriabem a usmejem sa, keď radostne zakňučí.

„Funguje to?“ do podvedomia mi prenikne Billyho hlas. Pozriem naňho. Opiera sa o zárubňu, pri nohách má tašku s vecami na prenocovanie.

Potlačím úsmev a s obdivom nakloním hlavu. Kochám sa krásnou postavou muža, ktorý sa zajtra stane mojím manželom. „Čo má fungovať?“

„Tvoja snaha zamestnať sa.“ Chodí naboso sem a tam, vlasy má vlhké po nedávnej sprche. Zadíva sa na otvorenú knihu, ktorej som narobila poriadne somárske uši, a na tvári sa mu objaví láskavý úsmev.

„Nie,“ priznám. Každá sekunda mi pripadá ako hodina. Každá minúta ako deň.

Boris, vedomý si toho, čo sa bude diať, sa postaví, zoskočí z gauča, zívne a natiahne sa. Siahnem Billymu na opasok a pritiahnem si ho k sebe. Kniha spadne na zem a uvoľní mu miesto. Keď sa jeho pery dostatočne priblížia k tým mojim, zakryjem ich svojimi a slastne vzdychnem. Poznám ich dokonale. Milujem tohto skvelého človeka celého, takého, aký je. „Kiežby už bolo zajtra!“ vzdychnem a rukami ho objímem okolo širokých pliec a stehnami okolo pása.

Odtiahne sa. Úsmev, ktorým ma obdaril už pri prvom stretnutí, ma neprestáva fascinovať. Oči mu žiaria ako dve hviezdy, čeľusť má nahladko oholenú – ako stvorenú na bozkávanie. Snažím sa ho pritiahnuť späť, aby som to mohla urobiť. Pobozkať ho. Lenže on mi to prekazí, je oveľa silnejší než ja. Na tvári mu zahliadnem hravý úsmev, ktorý je mi taký blízky a povedomý. Opätujem mu ho.

„Dovoľ mi pobozkať ťa,“ prosíkam.

Pokrúti hlavou a pohľadom mi prebehne po tvári. „Chcem sa na teba len tak dívať, aspoň chvíľku,“ zašepká. „Uvidím ťa až zajtra.“ Jemne si trie nos o ten môj. „Budeš mi šialene chýbať.“

Koniec ukážky