Ukážka z elektronickej knihy

>

Copyright © Tom Fletcher, 2023

Illustrated by Shane Devries

First Published as THE CHRISTMASAURUS CAROL

in 2023 by Puffin Books, a Penguin Random House group company.

The author has asserted his moral rights.

Translation © Alexandra Škorupová 2024

Slovak edition © Vydavateľstvo SLOVART, spol. s r. o., 2024

Všetky práva vyhradené. Žiadna časť tejto knihy sa nesmie reprodukovať ani šíriť v akejkoľvek forme alebo akýmikoľvek prostriedkami, či už elektronickými, alebo mechanickými, vo forme fotokópií či nahrávok, respektíve prostredníctvom súčasného alebo budúceho informačného systému bez predchádzajúceho písomného súhlasu vydavateľa.

Preklad tohto diela vznikol
s finančnou podporou Literárneho fondu.

Z anglického originálu Tom Fletcher:

THE CHRISTMASAURUS AND THE CHRISTMAS CAROL,

ktorý prvý raz vyšiel vo vydavateľstve Penguin Books, Ltd, v Londýne v roku 2023,

preložila Alexandra Škorupová.

Ilustrácie Shane Devries

Zodpovedná redaktorka Dáša Jajcayová

Editorka Katarína Škorupová

Sadzba Alias Press, s. r. o., Bratislava

Tlač FINIDR, s. r. o., Český Těšín

Cena uvedená na obálke knihy je nezáväzným
odporúčaním pre konečných predajcov.

10 9 8 7 6 5 4 3 2 1

ISBN 978-80-556-6633-4

www.slovart.sk

Vytvorenie elektronickej verzie Dibuk, s. r. o., 2024

„Dobre je byť niekedy deťmi, a najmä na Vianoce…“

Charles Dickens, Vianočná koleda

PROLÓG

VŠETKO SA ZAČALO NA VIANOCE

Asi si myslíš, že ťa čaká príbeh plný zábavy a sviatočného dobrodružstva s modrým lietajúcim dinosaurom, so Santom, škriatkami, s Viliamom Dilym a so všetkým, čo dobrodružstvá so Santasaurom zvyčajne zahŕňajú.

Nuž, mám pre teba dobrú aj zlú správu.

Dobrá správa je, že to všetko príde! Dinosaurus, Santa a aj celá banda.

Zlá správa je, že na to, aby som ti mohol povedať tento príbeh, ti najskôr musím rozpovedať iný.

Teraz si určite vravíš: Začať príbeh rozprávaním o niečom úplne inom je trošku čudné. A máš pravdu. Je to trošku strelené. No veľmi dôležité. Vlastne od toho závisí osud Vianoc.

Prečo?

Lebo príbehy majú moc.

Niektoré až takú, že dokážu preskočiť zo svojej knihy do úplne inej.

Niektoré postavy sú také dobré – alebo, ako aj v tomto prípade, také zlé –, že sa im podarí vyletieť zo stránok, vkĺznuť do myslí, sŕdc a predstavivosti čitateľov (to si aj ty!) a prejsť do skutočného sveta.

Ale už predbieham. Vráťme sa späť k príbehu… teda… tomu druhému príbehu.

Všetko sa začalo na Vianoce,

dávno pradávno v Londýne, keď ľudia mali namiesto autobusov a áut kone a koče, namiesto príjemne teplých radiátorov pahrebu v kozuboch a ešte neexistovali čokoládové bomboniéry, takže deti sa museli uspokojiť s pečenými gaštanmi.

Námrazou pokryté premrznuté mesto však ohrievali podobné symboly Vianoc, ako poznáme aj dnes. Na dverách viseli vence, deti v parku stavali snehuliakov, zatiaľ čo si ich rodičia dávali pusu pod imelom (fuj!), a vo vzduchu sa vznášala vôňa plnených košíčkov unikajúca z preplnených obchodov.

„Veselé Vianoce!“ zaprial jeden pán druhému a zdvihol si vysoký cylinder, aké ľudia vtedy nosili namiesto hrubých pletených čapíc. V diaľke zbor spieval vianočné koledy, deti chodili od dverí k dverám a šírili ducha Vianoc.

Bolo to vianočné ako obrázok na vianočnej pohľadnici!

No veľmi sa neteš, pretože na sviatočnú scénu práve vstupuje niekto tak nevianočný, až si to ťažko vôbec prestaviť.

Klep-klop.

Klep-klop.

Malému dieťaťu v parku neunikli ťažké kroky ozývajúce sa na studených dlažobných kockách.

„To je on,“ zašepkal chlapec.

„Prichádza!“ roztriaslo sa ďalšie dieťa, vrazilo snehuliakovi mrkvu do hlavy a rozbehlo sa za rodičmi.

Klep-klop.

Klep-klop.

Kroky sa približovali a svetlá pouličných lámp hádzali tieň namrzeného muža na múry budov pokryté vrstvou námrazy.

Veselí ľudia na vianočných nákupoch sa pchali do domov, aby sa mu vyhli. Šepot jeho mena akoby povolával ľadový vietor, čo vial ulicami, rozfúkaval vianočné vence na dverách, zhasínal sviečky a všetku radosť odvieval do noci.

Akoby jeho prítomnosť vymazala i ten najjemnejší náznak Vianoc. Snehuliakovi dokonca odpadol nos, keď ten príšerný muž prešiel okolo.

Bol vysoký. Teda… bol by, keby sa vystrel. No hrbil sa, akoby ho k zemi ťahala váha vlastného utrpenia.

„Obyčajný humbug,“ zamrmlal si popod nos a zamračene pozrel na obrovského moriaka, čo visel vo výklade mäsiarstva. Ako ti už asi došlo, tento namrzený muž neznášal Vianoce.

Neznášal je vlastne slabé slovo, nevystihuje úplne presne, čo v súvislosti s Vianocami cítil. Počkaj, pohľadám v slovníku lepšie. Nenapadá ti niečo?

Sekundu…

Nemal rád? Nie, to nie je dosť.

Mal k nim odpor? Ani to úplne nesedí.

Nevedel ich vystáť? To je lepšie!

Nenávidel ich? Takmer…

Keď prišli Vianoce, cítil toto VŠETKO.

To je ono! Nenávidel vystáť odporné Vianoce!

Áno, áno… to je trošku smiešne a navyše vymyslené. ALE existuje jedno slovo, ktoré toho muža perfektne vystihovalo… žgrloš! A jeho meno znamená v preklade to isté, volá sa:

Ebenerzer Scrooge, ak mám byť presný.

Hovorí ti to meno niečo? Možno áno.

Je ako ružičkový kel na vianočnom tanieri. Ako sklamanie, keď si z bomboniéry vytiahneš čokoládku s kávovou príchuťou. Ponožky, čo sa pod stromčekom hrajú na darček.

A keď už hovoríme o nenávidení Vianoc, je v tom lepší ako samotný Grinch. Ak by to dokázal, Vianoce by úplne zrušil.

Toho sa však nemusíme báť. Ebenezer Scrooge je len postava z veľmi slávnej a veľmi starej knihy s názvom Vianočná koleda, ktorú napísal Charles Dickens. Nie je naozajstný.

Pravda?

Nuž… nie je to úplne pravda.

Ak knihu neotvoríš a neprečítaš, akoby dané postavy a miesta vôbec neexistovali. No keď slová z nej raz niekomu začnú poskakovať v hlave – tak ako teraz tebe poskakujú v hlave tieto slová! –, vypustí postavy na slobodu, otvorí dvere nespútanej fantázii.

Preto si teraz musíme dávať veľký pozor. Prejdeme do ďalšej časti tohto príbehu a nesmieme nič vypustiť na slobodu…

Koniec ukážky