Ukážka z elektronickej knihy

A.F. Steadman

Skandar and the Skeleton Curse

Text copyright © De Ore Leonis 2024

Published by arrangement with Simon & Schuster UK Ltd,

1st Floor, 222 Gray’s Inn Road, London, WC1X 8HB.

A CBS Company

All rights reserved

Illustrations copyright © Two Dots 2024

Translation © 2025 by Michal Jedinák

Poetry translation © 2025 by Jana Kantorová-Báliková

Slovak edition © 2025 by IKAR, a.s.

Všetky práva sú vyhradené. Nijaká časť tejto knihy sa nesmie
reprodukovať, ukladať do informačných systémov ani prenášať
v akejkoľvek podobe či akýmkoľvek spôsobom – elektronicky,
mechanicky, fotokopírovaním, nahrávaním alebo inak –
bez predchádzajúceho písomného súhlasu
vlastníka autorských práv.

Z anglického originálu Skandar and the Skeleton Curse
(Simon & Schuster UK Ltd, Great Britain 2024)
preložil Michal Jedinák, verše prebásnila Jana Kantorová-Báliková.
Redigovala Ľubica Janeva.
Korigovali Silvia Zubeková a Lucia Golianová.
Obálku podľa originálu upravil Augustín Putera.
Technická redaktorka Renáta Hrabušická.
Vydalo vydavateľstvo IKAR, a.s., Bratislava roku 2025
ako svoju 2 584. publikáciu v elektronickej podobe.
Sadzba a zalomenie do strán ITEM, spol. s r. o., Bratislava.

IKAR, a.s.
Miletičova 23
821 09 Bratislava
www.ikar.sk | ikar@ikar.sk

ISBN 978-80-575-0426-9

Vytvorenie elektronickej verzie Dibuk, s. r. o., 2025

KNIHY A. F. STEADMAN

Skandar a zlodej jednorožcov

Skandar a Prvý jazdec

Skandar a skúšky chaosu

A. F. Steadmanová

vyrastala na vidieku v Kente, kde sa strácala
vo fantastických svetoch a čarbala si do zošitov
príbehy. Predtým než sa zamerala na písanie,
venovala sa právu, až kým nepochopila,
že obsahuje príliš málo mágie.

Venujem svojim bratom Alexovi a Hugovi,
ktorí mi ukázali, že láska sa vznáša na oblohe
s rovnakou ľahkosťou, ako prekračuje oceány.

PROLÓG

Jazdkyňa cválala na divom jednorožcovi po opustenom cintoríne. Tvár dievčaťa vyzerala ako lebka pokrytá tenkou kožou a jej kobyla bola väčšmi kostra ako zviera.

Uháňali skryté pred zrakmi ako zmučení duchovia tých, ktorí ležali pochovaní pod stromami, nevšímali si šuchotanie listu spriazneného so vzduchom ani šepot kmeňa obrasteného morskými riasami.

Lesné tvory sa ukrývali pred ich hnevom pod koreňmi spríbuznenými so zemou. Krvavočervené listy bledli pred hĺbkou ich zatrpknutosti.

Priklusali k stromu bielemu a hladkému ako ich kosti.

Jastrabia fúria oprela ňufák o kôru, do ktorej bol vyrytý nápis:

Rovnodennosť krvavého mesiaca

zomrela v boji

v Pohári chaosu

Kenna Everhartová pohladila prstami písmená matkinho mena.

Erika Everhartová

zomrela na Zrkadlových útesoch

Kenna vytiahla spoza opaska nôž a s dravým výkrikom zaútočila na strom ducha.

Biela kôra odletovala z kmeňa ako letný sneh, až kým z nápisu nezmizli Zrkadlové útesy a cez slovo zomrela bolo napísané iba…

Zavraždená

Dievča naposledy žalostne zavylo a vyskočilo na svojho divého jednorožca.

Stačilo. Erikino telo tu aj tak nikdy neležalo.

A Kenna mala prácu.

Fúria ju niesla popod farebné stromy a Kenna ju nútila do rýchlejšieho cvalu.

Toto miesto bolo pamätníkom puta, ktoré nemala.

Kenna bola spriaznená so všetkými piatimi elementmi.

A Fúria bude žiť navždy.

Nie.

Obe musia žiť večne.

Nástupkyňa Snovačky si vytýčila dva ciele.

Pomstu a nesmrteľnosť.

Kenna Everhartová sa totiž nechcela už nikdy znova cítiť bezmocná.

PRVÁ KAPITOLA

Slávnosti zeme

Skandar Smith pozoroval, ako lúče zapadajúceho slnka tancujú medzi obrnenými stromami Orlieho hniezda. Na prahu dverí domu na strome, v ktorom býval so svojimi troma najlepšími priateľmi, počul zvnútra dôverne známy zmätok, v ktorom sa pokúšali načas vychystať na Slávnosti zeme.

„Bobby! Ešte si si neobliekla ani bundu!“ zvolala zúfalo Flo Shekoniová.

Čižmy Bobby Brunovej pristáli na kovovej dlážke, až to zadunelo. „Odmietam sa prezliecť do poslednej chvíle. Zelená nie je moja farba.“

„Zato žltá dokonale vystihuje tvoju slnečnú osobnosť,“ poznamenal uštipačne Mitchell Henderson.

„To sa nepatrí,“ vyčítala niekomu Flo a Skandar si domyslel, že Bobby ukázala Mitchellovi neslušné gesto. „Viem, že máš radšej obdobie vzduchu, Bobby, ale musíme odísť, inak zmeškáme celé slávnosti.“

„Prečo ti na nich tak veľmi záleží?“ zahundrala Bobby. „Neznášaš davy.“

„Ohnivé blesky!“ zahrešil Mitchell. „Zabudol som, že na tejto bunde mám dieru. Vidieť mi cez ňu skoro celé plece!“

„Môžeš si požičať moju,“ ponúkla mu nevinne Bobby. „Ja si nechám svoju žltú.“

„Mitchell Henderson, varujem ťa, ak si od nej zoberieš zelenú bundu, tak ťa…“

„Do toho, Flo!“ zvýskla Bobby a vzápätí sa ozvali smiech a dupot nôh.

Skandar sa usmial a konečne sa obrátil vo dverách. „Hej! Sme holubi – v podstate vytrénovaní dospelí jazdci.“ Vstúpil do domu a tesne sa vyhol Flo, ktorá naháňala Bobby. Tá sa pre zmenu hnala za Mitchellom. „Ak budete takto pokračovať, možno si nájdem zrelších kamarátov. Urobím si rozlet.“

Flo, Bobby a Mitchell zastali, pozreli sa na seba a rozbehli sa ku Skandarovi. Zvalili ho na sedacie vaky a zavýjali od smiechu.

„Nerada ti to hovorím, chlapče ducha,“ chechtala sa Bobby, „ale nikto iný by ťa nechcel.“

Skandar si dramaticky povzdychol. „V takom prípade musím s vami vydržať.“ Ležal na farebných vakoch obklopený priateľmi a na blažený okamih mohol takmer predstierať, že je v poriadku.

Po zdĺhavom vymieňaní a opravovaní búnd sa štvorka napokon viezla preplnenými ulicami Štvorbodu. Skandar s Lotrovým šťastím mali po ľavej ruke Bobby na Sokolej zlobe, po pravej Mitchella s Rozkošou červenej noci a pred nimi sa ligotala Flo na Striebornom noži. Pomedzi zeleno odetých Ostrovčanov sa prepletali k Námestiu elementov.

„Bude na týchto slávnostiach vôbec nejaká zábava?“ opýtala sa Bobby.

„Ako to myslíš?“ prehovorila Flo cez plece, zatiaľ čo Nôž pridal do kroku. Strieborný jednorožec sa rovnako ako jeho jazdkyňa znepokojoval, že idú neskoro.

„Nositelia zeme nie sú známi bujarými večierkami. Keby to boli slávnosti vzduchu…“

„Bobby, prestaň sa, prosím, sťažovať na zmenu období,“ zahundral Mitchell. Krídla Červenej sa pri prechode úzkou ulicou zrazili s Lotrovými.

Flo sa tvárila trochu urazene. „Niežeby sme večierky nemali radi, ibaže nás stoja viac úsilia ako nositeľov vzduchu. Ty dokážeš zmeniť každú situáciu na zábavu.“

„Och, ďakujem, Flo.“ Bobby úprimne dojali jej slová.

Mitchell sa zachichúňal. „Hej, stavím sa, že Bobby by zmenila aj pohreb na večierok.“

Flo sa naňho pozrela a pokrútila hlavou, Bobby zdvihla obočie.

Mitchell sa zdesil. „Prepáč, Skandar. Nerozmýšľal som. Nechcel som…“

„To nič,“ odvetil Skandar. „Naozaj som v poriadku.“ Opakoval to od júna a vedel, že mu nikto neverí, ale občas si želal, aby sa k nemu štvorka správala menej ako k človeku, ktorému zomrela mama, zradila ho sestra a jeho teta sa ocitla na úteku. Preto túžil po chvíľach, keď sa spolu iba bláznili. Pritom sa tešil na listy od otca.

Robert Smith synovi stále písal, s akou hrdosťou ho sledoval na skúške vzduchom na konci ročníka vtáčatiek. O strašných udalostiach, ktoré po nej nasledovali, nič nevedel, takže Skandar mohol v odpovediach predstierať, že žije so svojou sestrou obyčajný život v Orľom hniezde. Predstavovať si, že príbeh, ktorý si vymýšľa pre otca, je pravdivý.

„Podľa mňa to vyzerá ako dosť dobrá zábava,“ povedal Mitchell po príchode na Námestie elementov. Pokúšal sa vrátiť k normálnemu rozhovoru.

Boli to prvé Slávnosti zeme, na ktoré sa Skandarovi podarilo prísť. Doteraz nevidel námestie také krásne. Nositelia zeme na ňom nechali vyrásť lúku s trávou po kolená, spomedzi ktorej vykúkali farebné poľné kvety a nejakým zázrakom odolávali stovkám kopýt jednorožcov. Nad celým námestím sa vznášala svieža vôňa a roztrúsené stánky boli takisto výrazne spútané so zemou. Niektoré vyzerali ako jaskyne plné drahokamov, ktoré si mohli zákazníci vybrať a dať si z nich vyrobiť šperky, iné sa pýšili hlinenými hriadkami s kvetmi alebo so zeleninou, ktorú stačilo vytiahnuť zo zeme a opiecť. Nechýbali ani zvyčajné aktivity na pobavenie nepokojných jazdcov a jednorožcov: preťahovanie kvitnúcim viničom, prekážková dráha s obrovskými magnetmi a súťaž v modelovaní piesku do pôsobivých tvarov. Skandar videl napríklad kópiu Liahne aj s dokonale okrúhlymi dverami.

Počúval veselú vravu návštevníkov slávností a pocítil pichnutie ostňa žiarlivosti. Ako je možné, že pre nich sa nič nezmenilo, keď jeho svet sa pred niekoľkými týždňami nenávratne obrátil hore nohami? Erika Everhartová – ponurá priateľka ducha, najväčšia nepriateľka Ostrova, Snovačka, bola mŕtva. Bez ohľadu na to, koľko mien jej dali, bola však aj Skandarova mama a jej strata ho bolela väčšmi, ako si vedel predstaviť. Aj po všetkom, čo urobila Ostrovu. A jeho sestre. S jeho sestrou.

Štvorka zosadla z jednorožcov – ešte aj Bobby mala na tvári úžas – a rozhliadla sa okolo seba. Skandar zaplašil chmúrne myšlienky. Práve sa chcel opýtať, či sa s ním niekto podelí o škvrčiace pečené zemiaky, keď sa k nim priblížili traja jazdci z Orlieho hniezda.

Skandar všetkých poznal. Marcusa s Orbitou piesočnej búrky zvolili za nového veliteľa elitnej letky – Sokolieho spolku. Na Falošnom hurikáne ho sprevádzal ďalší člen spolku, Patrick, a napočudovanie aj Bobbina mladšia sestra Isabel Brunová na svojom novom jednorožcovi, Predzvesti cunami.

Ľahko sa dalo spoznať, že Bobby a Isa sú príbuzné, lebo mali rovnakú strohú hnedú ofinu a olivovohnedú pokožku. Isa mala dlhé vlasy úhľadne zapletené do dvoch vrkočov a oči väčšie a žiarivejšie, akoby sa neprestajne čudovala, čo zasa spôsobila. A kým Sokolica mala bridlicovosivú srsť, Predzvesť bola biela ako sneh.

„Isa!“ zasyčala Bobby. „Čo robíš na Slávnostiach zeme? Mláďatkám sa zakazujú!“ Skandar ju prvý raz v živote počul hovoriť takmer rovnakým tónom ako Flo.

Isa cmukla. „Mýliš sa ako zvyčajne, hermana. Komodor zmenil pravidlá.“

„Aha.“ Bobby zaskočila jej odpoveď, ale rýchlo obrátila pozornosť k Marcusovi s Patrickom. „Dobre, nová otázka. Prečo sa vy dvaja dravci potulujete s mláďatkom?“

„Nepotulujeme sa s ňou,“ protestoval Patrick. Zmutované vlasy mu trčali nahor ako čerstvo zelektrizované. „Stále nás prenasleduje.“

„Drsné, ale presné,“ poznamenala Isa a potľapkala Predzvesť po krku.

„Isa…“ Bobby sa odmlčala a zhlboka sa nadýchla, akoby sa snažila upokojiť. Flo ju súhlasne pozorovala. Podporovala Bobby, aby vo vzťahu so sestrou obrátila list, keď sú teraz obe na Ostrove. Ibaže ako Skandar zistil krátko po Isinom príchode, Bobbina sestra bola neskutočne otravná.

„Hľadám holuba,“ ozval sa veliteľ letky Marcus a sestry si nevšímal. „Nositeľa zeme menom Elias – jazdí na Lúpežnom magnete. Videli ste ho?“

Všetci pokrútili hlavami.

„Stalo sa niečo?“ spozornela Flo.

„Nie som si istý.“ Marcus znepokojene krčil nos. „Po skúškach chaosu vyhlásili veľa Eliasových priateľov za odídencov. Inštruktor Webb ho nevidel niekoľko dní a robí si oňho starosti.“

„Neboj sa, kamoš, nájde sa,“ ubezpečil ho Patrick. „A potom sa môžeme vrátiť naspäť k tomu, ako si ma zradil a za kapitánku si si vybral Fen.“

Marcus dobromyseľne zastonal. Chlapci sa rozlúčili a vybrali sa k ďalšej skupine jazdcov z Orlieho hniezda. Bobby sa podarilo schmatnúť uzdu Predzvesti, skôr než ich stihla Isa nasledovať.

„Čo keby sme sa zabavili spolu ako sestry?“ premáhala sa, aby to znelo milo. „Mohli by sme zájsť do jaskyne s drahokamami. Vybrať niečo modré pre tvoj element.“

Isa prevrátila oči. Skandara by zaujímalo, ktorá sestra vymyslela zlozvyk prvá.

So škvrčiacim žalúdkom sa obrátil k Flo a Mitchellovi, no Mitchell už pohnal Červenú ku skupine kováčov, ktorí počúvali barda spievajúceho o nadchádzajúcej žatve. „Povedal som, že sa stretnem… Iba sa pozriem, či Jamie…“ Zvyšok vety zanikol v hlučnom dave a Mitchell odišiel hľadať svojho priateľa.

„Zemiaky?“ opýtal sa Skandar Flo. Nadšene prikývla a v afroúčese sa jej zaligotalo striebro.

Postavili sa do radu a vtedy Skandar uvidel neďaleko Rexa Manninga obklopeného členmi Strieborného kruhu. Pri pohľade na prsteň nálady Niny Kazamovej na komodorovom bledom prste mu prebehli po chrbte zimomriavky. Rex počas letného slnovratu odhalil svoju pravú tvár, keď uväznil každého nositeľa ducha, ktorý mu prišiel pod ruku. Ostatní inštruktori Orlieho hniezda Skandara ochránili, no chlapec sa obával, ako dlho im to bude Rex tolerovať.

Obrátil sa k Flo. „Prečo nikto nevyšetruje Nininu smrť? Som si istý, že ju zabil Rex. Z akého dôvodu dovolia vrahovi byť komodorom? Povedal ti Rex niečo o Nine? O mne alebo o Agathe? O svojich plánoch s elementom ducha, keď…“

Flo mu rýchlosťou bleskového útoku priložila prsty na pery a Lotor zavrčal. „Skar, musíš s tým prestať,“ povedala, no čierneho jednorožca si nevšímala. „Neexistuje dôkaz, že Ninu zabil Rex.“

„Okrem faktu, že nosí jej prsteň?“

Flo pokrútila hlavou. „Má na to veľa dôvodov. Možno ho nosí z úcty. Neboli spolu v Sokoľom spolku?“

„Áno, ale…“

„Ani ja Rexovi neverím, jasné? Nie po tom, čo sa pokúsil zatknúť teba a Agathu. Naozaj si však nemyslím, že je vrah. A proti elementu ducha nemá o nič silnejšie predsudky ako väčšina ľudí na Ostrove. Pamätáš sa, ako nás na konci ročníka neoperencov zachránil pred svojím otcom? Dorian je podľa všetkého stále vo väzení.“ Preglgla. „Myslím si, že Rex má zložitú povahu. V Striebornom kruhu som počula klebety, že nemal ľahké detstvo.“

Skandar neveriacky zastonal. „Ani ja nemám najľahšie detstvo, ale nikoho som nezabil!“

Flo si vzdychla. „Neverím, že je až taký zlý. Podľa mňa dodrží Aspenino slovo, a ak dokončíš výcvik, privedie nositeľov ducha späť. Rex neporušuje sľuby, Skar. Predpokladám, že iba chce, aby bol Ostrov v bezpečí, to je všetko.“

Skandar nemienil pokračovať v hádke. Flo vždy videla v ľuďoch najlepšie stránky – práve to na nej miloval –, bol však presvedčený, že Rex Manning je jeden z najnebezpečnejších ľudí, ktorých v živote stretol.

„O niekoľko týždňov začíname výcvik holubov.“ Flo ho obdarila úsmevom, ktorý ho zakaždým prinútil zabudnúť, kde je. „Raduj sa z prítomnosti, nerob si starosti o budúcnosť.“

Skandar pokrčil plecami, vedel, že hovorí aj o Kenne. Za posledný mesiac si všimol, že Flo mu venuje priveľkú pozornosť. Asi uhádla, že v hlave sa neustále vracia k júnovým udalostiam: ku Kenninej zrade, k jej pokusu vytvoriť novú generáciu jazdcov a najhoršej chvíli, keď zabila Agathinho jednorožca, Arktickú labutiu pieseň.

„Daj na mňa, viem, čo hovorím,“ pokračovala Flo. „Trápiť sa nikomu nepomáha. Akú príchuť chceš?“ ukázala prstom na tabuľu nad stánkom.

Pod nápisom RITINE ZLATÉ ZEMIAČIKY sa uvádzali rôzne možnosti, z ktorých si mohli zákazníci vybrať: chrumkavosť – od cestovitých po tvrdé ako kameň, slanosť – od jemne posypaných po slané ako more a napokon príchute, ktorých bolo najmenej dvadsať – od rozmarínovej cez citrónovú alebo hovädziu až po čokoládovú.

„Myslíš si, že čokoláda sa hodí k pečeným zemiakom?“ zamyslel sa Skandar.

„Zistíme to iba jedným spôsobom.“ Flo naňho žmurkla, kľakla si k drevenému kvetináču a lovila v hline zemiak.

Skandar sa chystal k nej pridať, keď si na sochách uprostred Námestia elementov všimol čosi čudné. Blesk, vlny a plamene mali zvyčajnú betónovosivú farbu, ale cez stred nepravidelného kameňa zeme namaľovali dlhý biely pruh.

Srdce sa mu divo rozbúchalo a zrýchlený dych mu hučal v ušiach. Zmysly mu zaplavila panika, veselé rozhovory smaragdovozeleného davu sa premenili na tlmený šum. Patrilo maľovanie sochy na slávnosti? Určite nie. Organizátori vedeli, aký zmätok môže vyvolať. Pruh vyzeral presne ako jej značka.

„Flo?“ oslovil ju roztraseným hlasom.

Vyľakane naňho pozrela. Veľa spolu prežili, preto mu vedela v hlase rozoznať strach.

„Prosím, povedz mi, že socha zeme tak vyzerala celý čas.“ Skandar namieril ukazovák na skalu. „Uisti ma, že je to zlý vtip.“

Flo vstala a pozrela sa na ňu. „Pred niekoľkými minútami tam pruh nebol, Skar.“

Bez ďalšieho slova vyliezla na chrbát Noža. Skandar vysadol na Lotra, ktorý vycítil jazdcove obavy a vyslal do puta upokojujúci pulz.

Sochu si teraz všímali aj iní ľudia a niektorí na ňu neveriacky ukazovali prstami. Námestím elementov sa rozlievala vlna úzkosti.

Koniec ukážky