Všetky knihy vydané vo vydavateľstve HladoHlas nájdete v ponuke HIRAX Shopuwww.hiraxshop.sk/tituly-hladohlas

Pri Hiraxových tituloch je možnosť

aj podpisu či venovania.

Svoje želania píšte do poznámky.

V roku 2015 vydalo vydavateľstvo HladoHlas Group, spol. s r. o. ako svoju 68. publikáciu

Redaktorská úprava Jana Vargová

Jazyková úprava Anna Fričová

Ilustrácie Janka Sofia Thomková Grafika a zalomenie Pavel „Hirax“ Baričák

Vydanie druhé, 2015

Vytlačila tlačiareň P+M

Objednávky:

HIRAX Shop, Rumunskej armády 1/6, Martin 036 01

www.hiraxshop.sk, obchod@hiraxshp.sk

Kontakt na autora:

hirax@hirax.sk

Facebook: Pavel “Hirax” Baričák (spisovateľ)

ISBN 978-80-89711-31-4

Venované mojim milovaným rodičom

– mamine, ktorá ma neustále tak prekrásne učí

a tatovi, ktorý sa na mňa usmieva z nebíčka.

Hirax 17. 7. 2009

Perla stiekla po líci, krku, tele,

ako dieťa orkánu mojej duše.

A za ňou ďalšia a ďalšia...

Potoky vsakovali cez hruď

a znova rezali srdce

v nekonečnom kolobehu bôľu.

Poď, braček, chyť ma za ruku,

doveď k brehu mora,

kde znova budeme

stavať hrady z piesku.

Lenže teba nikde

a ja sa tu ako šialenec

za nočného burácania vĺn

tackám a plačem.

...

Ráno ma našli námorníci,

ako obhrýzam kmene stromov.

Nevedeli, že takto blázni

ďakujú vesmíru.

Sadol som do loďky a odišiel.

Hľadať.

„Si dnes nudný,“

šepla mi na pláži veselo víla.

„Sfúknem ťa,

vložím do tašky

a odnesiem domov.

Vypijem liter fernetu,

znova nafúkam

a potom uvidíš.

Ešte stále máš chuť byť drzá?“

odšepol som jej.

„Áno!!!“

Zbalili sme sa a odišli.

Do raja.

Aspoň na chvíľu.

Slová,

ktoré mi šepol umierajúci anjel,

stáli za prd.

Čo s hláškami od porazeného?

Naopak,

čerti mi vždy radili dobre.

A tak som sa pred vlastným strachom zastavil

a objal ho.

Neuveríte,

ale posral sa.

Zabudol som na teba

ešte skôr,

ako si sa obliekla.

Proste sme sa

nestretli...

Toto leto fontánu nepustili.

Mesto šetrí na kráse.

Vyschla ako naša láska,

ústa si našli iné obete.

Chodím okolo

tej betónovej jazvy

každý deň.

Hlava premieta spomienky,

duša púšťa slzy.

Toto leto fontánu nepustili.

Moja duša sa dnes hriala na lúke,

slnko jej šepkalo prekrásne veci

a ja som dúfal,

že to začuješ i ty.

Moje dlane dlanili tvoje

a aj barančekom na nebi

sa od tej radosti

kučeravili oči.

(Ne)obyčajný letný deň,

za ktorý ďakovať je málo...

Rozum je falošný barbar

spútaný inteligenciou.

Aj tak všetko to semeno

si každý z nás nesie v srdci.

Kto ho neobjaví a nevypleje,

nájde ho v dlaniach.

V podobe klincov.

I keď sa neozveme,

budeme vedieť,

že sme tu jeden pre druhého,

ale žiť budeme s treťou a so štvrtým.

Bez dotykov budeme túžiť,

hladkať však budeme

ďalšie dlane v poradí.

Cez mlčanie budeme milovať,

no ja budem vypĺňať inú

a ty budeš dopĺňať iného.

Bez vyslovenia „ľúbim ťa“

budeme veriť,

že sa raz naše cesty

opäť pretnú.

Pri zažmúrených očiach

si budeme predstavovať pery,

ktoré nikdy neublížili,

a báť sa reality svetla.

Najväčší experiment lásky

na svete môže teda začať.

Chytám si nos

a skáčem šípku.

Do teba...

Mala by byť stále noc.

Ľudstvo by aspoň poďakovalo slnku.

Nikto nemiluje alebo nenávidí

tento život tak urputne silno

ako zomierajúci.

keď vstávam od teba.

Nahý som,

voniam tebou,

no už tebou nie som.

Ešte raz sa otáčam,

aby si videla, kým si bola.

Sleduješ ma i keď spíš

a ja sa tvárim,

že nevidím do tvojich snov.

A potom nás v noci poľahky

vložím do básne.

To aby svet,

ale hlavne nás,

nič nebolelo.

Koniec ukážky