Ján Marton

Atentát na tmu

Ukážka z elektronickej knihy

formát EPUB

Text © Ján Marton, 2013

Ilustrácie vnútra i obálky © Juraj Vačko, 2013
V roku 2013 vydalo vydavateľstvo © HladoHlas Group, spol. s r. o.
www.hladohlas.sk , info@hladohlas.sk
ako svoju 39. publikáciu

Jazyková úprava Anna Fričová

Grafika a zalomenie Pavel „Hirax“ Baričák

Grafický návrh obálky Juraj Vačko

Vydanie prvé, 403 kusov

Vytlačila tlačiareň P+M, Turany, www.p-mtlac.sk

Objednávky:

HIRAX Shop, Rumunskej armády 1/6, Martin 036 01

www.hiraxshop.sk , obchod@hiraxshop.sk

Kontakt na autora:

Facebook: Ján Marton

ISBN 978-80-89502-30-1

Vytvorenie elektronickej verzie Dibuk, s. r. o., 2013

„Tým, čo strácajú, tým, čo našli,
ale najmä tým, ktorí nikdy nenájdu.“

Jedenásteho marca 2013, presne na tom istom zemskom povrchu

Marton

Báseň z kameňa

Si ozvena, ktorá spúšťa

moju lavínu.

Slová sa mi kĺžu po jazyku

ako deti na boboch z kopca oproti.

Týkaš sa ma viac

ako inokedy

a ja rozmýšľam,

kto je za to zodpovedný.

Hľadám sa vo zvrátenej predstave

tvojich miest, ktoré si ukrývaš

pre iných mužov,

a keď sa raz na to príde,

len prstom ukážem na túto báseň.

Piate ročné obdobie

Keď nájdeš moje šaty

rozvešané po stromoch namiesto listov,

ja nebudem nahý.

Budem tvojou jeseňou.

Ak uvidíš, ako pod zamrznutou hladinou

ľadový prúd unáša moje telo,

nebudem mŕtvy.

Budem len tvojou zimou.

Keď sa tráva bude ohýbať opačným smerom,

ako jej nakáže vietor,

nebude to žiadny prízrak nad steblami.

Budem iba tvojou jarou.

Ak ti slnko bude svietiť do očí, ktoré tak milujem,

nebude to slnkom.

To ja som si požičal jeden lúč tam hore a chcem sa ťa len dotknúť.

A byť tak tvojím večným letom.

...

Raz ti možno povedia, že ma bola škoda,

že som bol dobrým človekom

a písal celkom slušné básne.

Jedine ty však budeš vedieť svoje. Jedine ty.

Nesmúť, láska, daj si zelenú. Pozri sa do neba. A ak neuvidíš nič,

vôbec nič, ani len náznak závanu minulosti,

ja sa ti budem hrať každú noc s vlasmi

a chrániť ťa denne pred tými, ktorí prežívajú vlastné peklá.

Nedovolím žiadnemu ročnému obdobiu,

aby ti z očí zobralo to, čo z nich ide.

Nedovolím ostatným duchom,

aby mi nad tebou bdeli.

Jedine ja budem tvojím piatym ročným obdobím

s červenou ranou na hrudi.

Aj keď neviditeľný a bez srdca zo sveta, na ktorý som nikdy neveril,

budem ti posielať odkazy, chrániť ťa a šepkať.

Lebo láska nečaká a nepradie ako lenivá mačka.
Buď ťa stretne, alebo nie.

Mňa vďakabohu...

Šanca na posledný výstrel
do stredu teba

Neviem, na koľko oddychových časov

má človek za jeden život nárok,

ale niekedy mám pocit, že to stojí za to.

Byť na strane bohov a ostatných voskových figurín.

Vymýšľať si básne, modlitby

a kliať na ne z lásky.

Ja mám za sebou hru v oslabení

a som odsúdený podobne ako vy.

Na budúcnosť.

S tebou, alebo bez teba.

Stony v našich medzihrách

(Venovaná)

V poslednom nápeve plného dymu

žiada sa mi zblázniť.

Do teba. (Ale toto je len moje blues a ja musím vydržať do konca!!!)

Mám chuť dokazovať si,

že na to nemám ani na chvíľku.

Byť tvojím.

Skúšam tak aspoň do posledného tónu,

výstražného stonu plného slasti,

o ktorom snívam, že je tvojím.

Pripravujem sa o rozum

touto básňou.

Úplne dobrovoľne. Nechci ma pri nej vidieť.

Ty sa zatiaľ vynáraš na iných brehoch

a zapadáš v iných končinách, kým sa ja

až priveľmi ponášam na iných mužov, ktorí majú tiež svoje slabé miesta.

Len nepíšu takéto kokotiny ako ja.

List na rozlúčku

Vytiahol ho z nej

v pravý čas.

Izba voňala nebom

a ráno kosilo posledné sny.

Horúca pec sa ešte stále červenala

ako ona pred rokmi pri prvom bozku

a čerstvý chlieb chladol na prázdnom stole.

Bola ďaleko. S cudzím človekom v náručí

a on iba písal do oblakov.

Že čo ak možno ešte raz,

v inom živote a v inej kuchyni.

Dopísal a list nezložil na polovicu ako v lacných filmoch.

Nechal ho vedľa chleba dokorán...
ako celý život nechával svoju dušu.

...

A jeho prázdna izba v ten posledný deň voňala láskou

tak ako nikde na svete.

Kurevsky nudné leto

Najkrajší a najsvalnatejší chlapci na pláži

boli z druhého brehu.

Jej sa nechcelo priťahovať ich na ten svoj

a rušiť tak plány Boha.

Ja som bol chudý, zhrbený, ale totálne hetero.

Mal som však v očiach niečo,

z čoho srala do gatí aj smrť.

A tak sme ja a ona skončili v posteli.

Bol júl 2000 a mňa spieklo slnko dočervena.

Inak sa leto skončilo

začiatkom septembra

ako každý rok.