Tato kniha je Vám k dispozici zdarma. Mimo jiné z tohoto důvodu neprošla korekturami a redakčními úpravami nakladatele, stejně tak výsledná elektronická podoba knihy nebyla detailně kontrolována. To znamená, že kniha může obsahovat gramatické, stylistické a jiné chyby. Omlouváme se za ně.

A abychom nezapomněli: to, že je kniha zdarma neznamená, že k ní nemá práva konkrétní autor. Než ji případně zveřejníte na svém webu, tak si to prosím ověřte.

Simona Kotlárová

Historický přehled 2 - Doba bronzová

www.palmknihy.cz

© Palmknihy s.r.o. 2000-2013

Historický přehled 2 - Doba bronzová

Simona Kotlárová

Pro nerovnoměrný vývoj oblastí nebyl nástup doby bronzové v Evropě všude stejný.Historie není zatím schopna přesněji časově vymezit počátek éry doby bronzové na evropském území.

Vedoucí místo v rozšíření bronzové výroby (zhruba 2. tis. př. n. l.) patří opět egejské oblasti. Především na Krétě, která zůstala ušetřena různých nájezdů či etnických pohybů, se mohla bez vnějších komplikací bronzová řemeslná výroba vcelku nerušeně vyvíjet. Rozvoj měst nespočívá jen v palácové výstavbě, ale také v hospodářské a společenské organizaci s rozvinutými řemesly (hrnčířství, kamenictví, šperkařství atd.) . Také obchod a vliv mocenské vrstvy v těchto oblastech roste. Avšak krétská kultura a civilizace je postižena zemětřesením a později vpádem řeckých Achajů (15. stol. př. n. l.) postupně v následujícím století zaniká.

Krétský svět a zvláště vyspělé Řecko, přibližně r. 1500-1200 př. n. l., poznamenaly vývoj oblastí na sever od egejského moře. Tam se tehdy rozvinula "mykénská kultura", zprvu barbarského charakteru, později s monumentálními paláci, kopulovitými hrobkami a městy s mohutně opevněnými citadelami. Byrokratický státní aparát zde vedl pečlivé účetnictví. V zemi existovaly silnice a mosty, mykénské lodě se plavily po celém Středomoří i do Černého moře. Mezi nejdůležitější zboží patřily měď a cín, ale součástí obchodu bylo také jiné luxusní zboží, jako např. slonovina ze Sýrie a jantar z baltské oblasti.

Toto období střední doby bronzové je provázeno vznikem tzv. mohylových kultur, rozšířených ve střední Evropě a zčásti také v západním Středomoří. Lidé v této době začali své mrtvé pohřbívat pod mohyly. Do hrobů vkládali různé předměty, které byly součástí jejich běžného života. Mohylové kultury se rozšířily do oblastí na sever od Alp od Karpatské kotliny až po dnešní Francii.

Vrchol bronzového věku (1200-700 př. n. l.) začíná opět dramatickými událostmi. V Řecku dosahují ve 13. stol. př. n. l. mykénská města posledního rozmachu. V dalším století nastává po celém východním Středomoří tzv. "temný věk", který svým způsobem přivodily různé přesuny obyvatel a hlavně nájezdy barbarů. Jediný Egypt odrazil "mořské národy", které byly příčinou zkázy chetitské říše i levantských měst, ale ani on se nevyhnul úpadku. Do konce egejské doby bronzové patří legendární pád Tróje a příběhy řeckých, trójských i jiných hrdinů, kteří založili nové obce ve východním Středomoří a také v Itálii (zakladatelé etruských měst). Pád mykénských měst byl provázen také další klimatickou změnou. Ve Středomoří došlo k výraznějšímu oteplení a nastalo tak období sucha a neúrody. Ve střední a severní Evropě v důsledku tohoto oteplení dochází naopak ke zlepšení zemědělských podmínek, provázených lepší sklizní na daleko větších plochách než dříve. Nastal rychlý vzrůst obyvatelstva na úz!

emích do té doby osídlených jen řídce. Charakteristické pro tuto dobu je rychlé a obecné rozšíření žárového pohřbívání, obvykle s obřadním uložením popelu v urnách na rozsáhlých hřbitovech. Od Balkánu až po Francii, britské ostrovy a Skandinávii dalo tomuto období jedno z jeho jmen - "doba popelnicových polí". Rozšíření dříve jen málo obvyklého pohřebního rituálu po velkém teritoriu bylo výrazem rychlých změn v náboženském životě, kde proti dřívějším božstvům plodnosti a vegetace nabývají na významu božstva nebes a slunce, zejména v severské a středoevropské oblasti; změnil se vztah mezi živými a mrtvými.

Již asi od roku 1000 př. n. l. se začaly užívat drobné železné nástroje pro opracování bronzu, ale k zobecnění železa dochází v mírném evropském pásu až na rozhraní 8. a 7. století. V závěru doby bronzové dosáhla Evropa na sever od Řecka maxima svých možností. Došlo k vytváření větších kmenových celků, ale k dalšímu všestrannému vývoji bylo zapotřebí činitele, který by podmínil nový hospodářský rozmach. Pro další dobu se jím stalo železo.

NÁLEZY DOBY BRONZOVÉ

V době bronzové (2 000 - 700 př.n.l.) nedochází k velkým společenským změnám. Odvíjející se děje v eneolitu mají své plynulé pokračování. Zdokonaluje se orné hospodářství a prohlubují se majetkové rozdíly. Celá tato doba je charakterizována kovem, který jí propůjčil své jméno - bronzem. Neobjevil se najednou, je však projevem předešlé dlouholeté proměny technologie zpracování měděných kovů.

Ve starší době bronzové se poprvé a naposled v pravěkých dějinách staly především střední Čechy jakýmsi kulturním centrem pro celou střední Evropu, odtud se tvůrčí podněty šířily dál do světa. U nás je tedy tato doba prezentována kulturou ÚNĚTICKOU (trvání kultury: mezi lety 2000 až 1500 před n. l.). Název je odvozen podle místa pravěkého naleziště Únětic u Roztok nedaleko Prahy, kde bylo zkoumáno velké pohřebiště vyspělého lidu.

Osídleno bylo Podkrušnohoří, střední a východní Čechy, jižní Morava, jihozápadní Slovensko, také však území daleko za našimi hranicemi. Keramika byla střídmě zdobená, přitom však perfektně vypracovaná. Dnes je registrováno na 400 pohřebišť této kultury. K výrazným znakům patří těžba rud a zpracování bronzu, vyspělé orné zemědělství, přísná organizace společnosti.

Ve střední době bronzové vystupuje do popředí tzv. kultura MOHYLOVÁ. Je to vlastně celý komplex kultur střední a mladší doby bronzové. Uvedená doba nese tyto znaky: budování rozměrných konstrukcí, velikostí i výbavou velmi rozmanitých mohyl (kuželovitých náspů nad hroby význačných jedinců). Přibližné trvání doby: mezi lety 1500-1000 př.n.l.. Mladší příbuzné odnože jsou - kultura milavečská, nynická a knovízská (existovaly ještě v letech 800 před n. l.).

Mohylové kultury mají původ na východě, k nám však pronikly ze západu a jihozápadu. U nás tuto kulturu můžeme hledat v západních Čechách, Plzeňské pánvi a na Českobudějovicku. Lidé této doby se zabývali především zemědělstvím a chovem skotu (pastevectvím).. Na českém území pomalu přicházejí keltské kmeny.

Dobu přibližně od 1200 do 700 před n. l. (mladší doba bronzová) označujeme jako období kultury POPELNICOVÝCH POLÍ. Ve stručnosti můžeme říci, že v této době žili na našem území lidé příbuzní a odlišní zároveň - lid popelnicových polí lužických a lid podunajských popelnicových polí. Tito lidé nesli jeden společný znak: spalovali své zemřelé a jejich popel ukládali do uren a popelnic na velkých společných hřbitovech. Oba uvedené kulturní celky měly svůj původ v předešlé mohylové kultuře.

Konec doby bronzové zachycuje kultura KNOVÍZSKÁ, nazvaná podle naleziště u obce Knovíz blízko Slaného, kde byla rozpoznána. Zaujímala centrum a severozápad Čech, přibližně od Kolína po Krušné hory. Vznikla z mohylových kultur a existovala od 13. století do 7. století před n. l. Vyznačuje se hustým nakupením sídlišť, i když je málo stop po obydlích a hrobů. Je patrné nepietní zacházení se zemřelými. Archeologové dokonce objevili stopy po lidojedství. Potomci knovízského lidu se patrně stali tvůrci tzv. štítarské kultury, bylanské kultury atd. Co se týče keramických nálezů, byly jejich typickým znakem tzv. etážovité nádoby.

Přibližně kolem roku 800 - 400 př. n. l. se do oblasti našeho území rozšířila kultura HALŠTATSKÁ.

HALŠTATSKÁ KULTURA

HMOTNÉ NÁLEZY DOBY HALŠTATSKÉ

(název podle bohatého pohřebiště v Hallstattu u Salzburku)

PRVENSTVÍ EVROPY

LATÉN - KELTSKÉ KMENY

oučástí kultury výbojných Germánů.

HMOTNÉ NÁLEZY DOBY LATÉNSKÉ

GERMÁNI

ROZKLAD ŘÍMSKÉHO IMPÉRIA

LIMES ROMANUS

HUNOVÉ

GÓTOVÉ

VIZIGÓTI

OSTROGÓTI

STĚHOVÁNÍ NÁRODŮ

SLOVANSKÉ KMENY

FRANKOVÉ

LANGOBARDI

NÁLEZY DOBY ŘÍMSKÉ

KULTURA V DOBĚ STĚHOVÁNÍ NÁRODŮ

ZÁKLADNÍ RYSY SLOVANSKÉ KULTURY