Tato kniha je Vám k dispozici zdarma. Mimo jiné z tohoto důvodu neprošla korekturami a redakčními úpravami nakladatele, stejně tak výsledná elektronická podoba knihy nebyla detailně kontrolována. To znamená, že kniha může obsahovat gramatické, stylistické a jiné chyby. Omlouváme se za ně.

A abychom nezapomněli: to, že je kniha zdarma neznamená, že k ní nemá práva konkrétní autor. Než ji případně zveřejníte na svém webu, tak si to prosím ověřte.

Václav Semerád

Osoby chráněné mimozemšťany

www.palmknihy.cz

© Palmknihy s.r.o. 2000-2013

Osoby chráněné mimozemšťany

Osoby chráněné mimozemšťany

Václav Semerád

Publikováno s laskavým svolením autora.

Zdroj http://sw.gurroa.cz/

(Přednáška psaná pro Eurocon - setkání příznivců scifi, Chotěboř 2002)

Hledáním stop po mimozemšťanech na Zemi se lidstvo zabývá již dlouho. Prakticky již od dob, kdy jsme si uvědomili, že nemusíme být ve vesmíru úplně sami, hledáme potvrzení domněnky, že se po Zemi již odedávna procházeli vyspělejší mimozemšťané. Nemohu v tomto směru vynechat pověstného Dänikena, i když zdaleka nebyl jediný, kdo tomu problému věnoval tolik času a námahy. Jeho sbírka všelijakých artefaktů je uchvacující, i když jsou v ní i položky, které s vesmírnými návštěvníky očividně nemají co dělat.

Däniken bohužel propadl některým utkvělým představám, kterým se pokoušel přizpůsobovat své důkazy. Typická je jeho raketománie. V době, kdy sbíral své artefakty, byly největší pozemskou vymožeností mohutné sovětské a americké rakety, takže Däniken jakoby samozřejmě předpokládal, že je nutně používají k dopravě k nám i návštěvníci z vesmíru. Tomu podřídil nejen vysvětlení svých nálezů, ale i způsob jejich shromažďování. Cokoliv jeho teze popíralo, do své sbírky prostě nezahrnul. Tento přístup by měl být sice ve vědě nepřijatelný, ale Däniken nebyl vědec; ostatně i v některé vědě je to obvyklý postup (co si budeme nalhávat...). Nejznámější je asi v tomto směru případ známého sovětského vědce Trofima Děnisoviče Lysenka - ten nejenže nepřipouštěl žádné důkazy, které by vyvracely jeho výmysly, ale protože měl možnost používat i proslulé ruské Gulagy, dával tam zavírat všechny, kdo tyto důkazy přinášeli. Proto se mu nikdo neodvážil v jeho smělých objevech hodných komunismu oponovat, ačkoliv z nich později nevzešlo vůbec nic - i když vypadaly tak krásně... například jeho vize otužilých pomerančů zrajících za polárním kruhem... mňam! Podobných úkazů existuje ve vědeckém světě více a Rusové na ně rozhodně nemají monopol - na druhé straně se například krutě ztrapnila Americká psychiatrická asociace, když o vědecké pravdě ještě v roce 1972 rozhodla - věřte nebo nevěřte - hlasováním v poměru 75%:25% - a pochybnosti o tomto verdiktu dodnes stíhá jako vědecké kacířství (jó, i tomuhle se říká věda!).

Däniken se stejně jako jiní soustředil na monumenty. Baalbecká terasa měla být podle něho zapomenutým kosmodromem, v kdejakém nákresu viděl rakety a raketová monstra. Dnes jsme ale trochu jinde. Na Zemi se nachází značné množství monumentálních staveb, ale ani fanatický náboženský blouznivec se neodváží tvrdit, že souvisejí výlučně s raketovou technikou. Nicméně se někdo pořád vytrvale snaží tyto pozůstatky dávných dob spojovat s návštěvníky z vesmíru, ačkoliv se mnohokrát prokázalo, že podobné stavby nebyly nad síly dřívější primitivní civilizační úrovně. Poměrně jednoduchý pokus nedávno ověřil, že Egypťané nepotřebovali moderní techniku k manipulaci s kvádry použitými ke stavbě pyramid, přemisťovali je a kladli na sebe i při relativně malém počtu lidí, úspěšný byl také pokus přimět sochy na Velikonočním ostrově vztyčit se a pochodovat - jak to domorodci odedávna tvrdili a Däniken zpochybňoval.

Další dnes již také neopovrhovanou možností je existence paralelních vesmírů, nacházejících se doslova na dosah od nás. Ukazuje se, že ani ty nemusí být liché, stejně jako již běžně připouštěné úvahy o nadprostorovém cestování. Diskuse o tom, kolik dimenzí má vesmír, již přešly z domény spisovatelů science fiction do oblasti matematické vědy, která se začala soustřeďovat na výběr nejpravděpodobnějších variant - zda má vesmír rozměrů jedenáct nebo pětadvacet - a kdoví, kdy se odtud vynoří princip stroje, který tyto výzkumy zúročí.

Naopak to ale neznamená, že nás mimozemšťané ignorují. Z různých stop můžeme usuzovat, že se o nás zajímají - a možná víc, než si troufáme připustit.

Klíčové otázky jsou: Co u nás pohledávají a proč se skrývají?

Spíš se zdá, že Swifta inspirovala jeho zrzavá - kočka.

Proč by to mimozemšťané dělali?

Měl bych k vám ale dvě důrazné prosby.

Z diskuse k přednášce

Mám.