Tato kniha je Vám k dispozici zdarma. Mimo jiné z tohoto důvodu neprošla korekturami a redakčními úpravami nakladatele, stejně tak výsledná elektronická podoba knihy nebyla detailně kontrolována. To znamená, že kniha může obsahovat gramatické, stylistické a jiné chyby. Omlouváme se za ně.

A abychom nezapomněli: to, že je kniha zdarma neznamená, že k ní nemá práva konkrétní autor. Než ji případně zveřejníte na svém webu, tak si to prosím ověřte.

Simona Kotlárová

Pravoslavné kláštery, 3. část

www.palmknihy.cz

© Palmknihy s.r.o. 2000-2013

Pravoslavné kláštery III.

Simona Kotlárová

3.1. Vstup do monastýru a postřih - zrození nového, smrt starého

"Cesta mnichova je jako cesta studentova,

který, když se dostane na školu, nemá nic zadarmo -

vše se musí naučit a neustále bojuje s leností,

aby udělal zkoušku".

Avva Justin.

* * *

Hned na počátek této kapitoly se přímo nabízí sympatický postřeh archimandrity Lazara z pskovsko-pečerského monastýra: "na pestrém mihotavém pozadí současné superkultury mile a klidně působí obrázky se starými kostelíky, s freskami vyzdobenými monastýrskými stavbami, na pozadí kterých záhadní bradatí lidé v dlouhých černých oděvech žijí tak zábavným životem, jako by spadli do našeho věku z jakéhosi dalekého středověku".

Samozřejmě, existují i názory, které jakoby podstatu mnišství vyvracely, pokud se ohlédneme do doby po Milánském ediktu, kdy, jak už bylo jednou řečeno, hrozilo zkonformnění církve, kdy někteří proto utíkali do pouští, aby se tak stali prvními mnichy, a mohli se soustředit na vnitřní boj se svou slabší lidskou podstatou, vyjadřovali mnozí jejich odpůrci tezi: pokud chcete bojovat se strastmi, tak proč od nich utíkáte, proč nezůstanete právě v prostřed těchto příčin vašeho boje?

Doba noviciátu je dlouhá vesměs 3 roky, jen výjimečně může být zkrácena, což nám ukazuje i nařízení o monastýrech z r. 1963 (v případě, že poslušník byl již dříve znám bratrstvu monastýru a pokud bylo o něm známo, že již v civilním životě vedl stejně strohý život, či pokud ukončil teologickou fakultu a v případě brzké smrti). Dle úřední cesty by uchazeč o noviciát měl předložit igumenu písemnou žádost s přílohou (křestní list, školní vysvědčení, zdravotní osvědčení, prohlášení o nemanželském stavu, případně písemný souhlas svého manželského druha), má-li vstupující děti, má za povinnost monastýr zjistit, zda jsou zaopatřeny, zda nemá nějaké dluhy. Neplnoletí musí také přiložit písemný souhlas rodičů. Novic musí podepsat souhlas s monastýrským řádem. Dříve o přijetí novice rozhodoval pouze igumen s bratrstvem, nikoliv episkop, to dokazují i staré tipikony, kánony pravoslavné církve, byzantské zákonodárství, kánonský sborník pravosl.církve, autoritativní komentáře těchto sborníků. Konkrétním textem, který to potvrzuje je i 49. pravidlo tipikonu sv. Pachomije Velikého pro koinobity a mnišský tipikon sv. Jana Kassiána ("per manus abbatis induatur monasterii vestimentis".... "creditos ab abbate instituit"), podobně i tipikon sv.Athanasije Athoského.

Postřižení skončilo a nyní následuje všední den a každodenní povinnosti.......

3.2. Poslušenství.

Co je však hlavní při tomto vykonávání poslušenství je to, že se při něm má mnich naučit smíření, potlačit hrdost, potlačovat vlastní vůli, bez čehož by nemohl v monastýru existovat. Koneckonců poslušnost je jedním ze slibů, které dává mnich při postřihu (další dva jsou čistota a chudoba). Mnich by se měl podřídit přání staršího bratra (tím se myslí staršího ne věkem, ale dle doby pobytu v monastýru).

3.3. Denní řád mnicha.