Tato kniha je Vám k dispozici zdarma. Mimo jiné z tohoto důvodu neprošla korekturami a redakčními úpravami nakladatele, stejně tak výsledná elektronická podoba knihy nebyla detailně kontrolována. To znamená, že kniha může obsahovat gramatické, stylistické a jiné chyby. Omlouváme se za ně.

A abychom nezapomněli: to, že je kniha zdarma neznamená, že k ní nemá práva konkrétní autor. Než ji případně zveřejníte na svém webu, tak si to prosím ověřte.

Lenka Ládková

Giuseppe Garibaldi

www.palmknihy.cz

© Palmknihy s.r.o. 2000-2013

Bez titulku

Giuseppe Garibaldi Lenka Ládková

Zrcadlo internetového měsíčníku Natura (http://natura.baf.cz/),
mail: natura@snisnet.cz

Časopis vychází jednou měsíčně, nové číslo vycházi nejpozději těsně před koncem předchozího měsíce.

Všechny články jsou přehledně uspořádány v knihovně, která čtenářům umožňuje vybrat si články podle svého vlastního zájmu.

* * *

Giuseppe Garibaldi je symbolem risorgimenta, národního obrození, jehož hlavním cílem bylo vytvoření jednotného italského státu. O politickou hegemonii usilovali jak republikáni G.

Mazziniho, tak klerikálové, tak monarchisté. Nebylo shody ani v názorech na územní sjednocení. Sám hrabě Cavour se o sjednocení celé Itálie vyjadřoval dlouho jako o utopii a stavěl se k němu nepřátelsky.

V přístavní čtvrti městečka Nizza se 4. července 1807 narodil paní Rose Garibaldové syn - Giuseppe. Říkali mu Peppino a byl druhým synem v rybářské rodině. Peppino byl pohledný, přítulný a velmi bystrý. Sám však ve svých Pamětech přiznává, že měl raději zábavu než učení. Většinu času trávil v přístavu, kde se stal brzy uznávaným vůdcem chlapecké tlupy. Hodně se zajímal o římské dějiny, přímo je hltal a i jinak hodně četl - všechno, co se mu dostalo do rukou. Teprve později si částečně doplnil své vzdělání a dosáhl kapitánského diplomu. Zachoval se i jeho spisek o geometrii a logaritmech.

Jako chlapec podnikl řadu plaveb na otcově lodi i na jiných lodí, ale moc toho o nich nevíme. V roce 1828 přinutila bouře loď, na níž se Garibaldi plavil, změnit kurs a přistát v Cařihradu. Garibaldi se tu však roznemohl a loď pak musela odplout bez něho. Mezitím vypukla rusko-turecká válka a znemožnila mu z Cařihradu odjet. Po několikaměsíčním nuceném pobytu se Garibaldi dostal na loď kapitána Casabony a později, když její majitel odešel na odpočinek, se stal jejím kapitánem.

V řeckých a ruských přístavech, kam se Garibaldi na svých plavbách dostal, cítil touhu lidí po svobodě i jejich odhodlání za ni bojovat. Osudový význam mělo pro něho setkání v Taganrogu s krajanem, který byl členem Mladé Itálie.

V Piemontu, kde koncem dubna 1831 nastoupil na trůn Sardinského království Karel Albert, liberálové doufali, že panovník nezapomněl na rok 1821, kdy vyhlásil jako regent ústavu.

Mladý revolucionář Giuseppe Mazziny dal vytisknout v marseillském exilu svůj dopis králi Karlu Albertovi s výzvou, aby se postavil do čela vlasteneckého hnutí za italskou svobodu a nezávislost.

Výzva byla brzy ilegálně rozšířena po celé Itálii a dostala se do rukou králi. Karel Albert se však už rozešel se svou liberální minulostí, Na Mazziniho výzvu odpověděl příkazem k zatčení jejího autora, jakmile vstoupí na půdu sardinského státu.

Ještě v savonském vězení se Mazzini rozhodl založit liberální vlasteneckou společnost, jež by nahradila karbonářské sekty a odpovídala novým podmínkám. A tak v Marseille vznikl hlavní stan Mladé Itálie. Její tajné organizace vzápětí vznikly v italských krajích. Mladá Itálie měla své symboly: cypřišovou větvičku na paměť mučedníků; jejím heslem bylo "Nyní a vždy".

let.

Sicilané houfně přecházeli na jeho stranu.