Tato kniha je Vám k dispozici zdarma. Mimo jiné z tohoto důvodu neprošla korekturami a redakčními úpravami nakladatele, stejně tak výsledná elektronická podoba knihy nebyla detailně kontrolována. To znamená, že kniha může obsahovat gramatické, stylistické a jiné chyby. Omlouváme se za ně.

A abychom nezapomněli: to, že je kniha zdarma neznamená, že k ní nemá práva konkrétní autor. Než ji případně zveřejníte na svém webu, tak si to prosím ověřte.

Simona Kotlárová

Historický přehled 17- Válečnictví

www.palmknihy.cz

© Palmknihy s.r.o. 2000-2013

Historický přehled 17 - Válečnictví

Simona Kotlárová

Organizace vrcholně feudálních vojsk

Přelom 12. a 13. století znamená prudký rozvoj zemědělské produkce, dochází ke kolonizaci výše položených půd, čímž vzrůstá i počet obyvatelstva nejen na venkově, ale i ve městech, kde se postupně rozvíjejí řemesla (některá specializovaná na výrobu zbroje a zbraní).

Vrcholný feudalismus znamená změnu ve vztazích šlechty k panovníkovi, projevující se větší emancipací a mocí šlechty, která se stává nezávislou na vůli panovníka. Vrcholné období konfliktu představuje panování Přemysla Otakara II., kdy šlechta vystoupí otevřeně proti králi. Zesílení šlechtické moci je možné sledovat hlavně po smrti posledního Přemyslovce, kdy se šlechta zmocňuje zemských úřadů. Za panování Jana Lucemburského si šlechta přivlastnila značnou část politického vlivu v zemi. Jan Lucemburský ztratil zástavou i valnou část hradů a tím postrádal panovnickou oporu v zemi, přesto představoval jednoho z nejmocnějších feudálů v Evropě. Upevnění královské moci představovala vláda Karla IV., kdy se dostává do ekonomického popředí církev. Karlovi se podařilo získat i mezinárodní postavení, stal se římským králem a později i císařem. Vláda Václava IV. byla poznamenána nárůstem vnitropolitických problémů nahromaděných z předcházející doby.

Vrcholně feudální vojska byla tvořena z několika složek, lišících se navzájem od sebe právním vztahem k vojenské službě.

Nejpočetnější složku vojska tvořila zemská hotovost, složená z pánů a jejich družin, z vojenských oddílů církevních řádů, drobné šlechty, hotovosti měst a ojediněle i venkovského obyvatelstva. Nevýhodou zemské hotovosti byla nízká použitelnost za hranicí země, a pokud měla být válka vedena za pomoci zemské hotovosti, musel ji odsouhlasit zemský sněm a finančně zajistit panovník.

Druhou složku vojska tvořila vojska leníků krále, jejichž vojenský vztah ke králi vymezovala přesná lenní závislost.