Tato kniha je Vám k dispozici zdarma. Mimo jiné z tohoto důvodu neprošla korekturami a redakčními úpravami nakladatele, stejně tak výsledná elektronická podoba knihy nebyla detailně kontrolována. To znamená, že kniha může obsahovat gramatické, stylistické a jiné chyby. Omlouváme se za ně.

A abychom nezapomněli: to, že je kniha zdarma neznamená, že k ní nemá práva konkrétní autor. Než ji případně zveřejníte na svém webu, tak si to prosím ověřte.

Ervin Chrt

Noc a den

www.palmknihy.cz

© Palmknihy s.r.o. 2000-2013

Noc a den

Noc a den

Ervin Chrt

Zrcadlo internetového měsíčníku Natura (http://natura.baf.cz/),
mail: natura@snisnet.cz

Časopis vychází jednou měsíčně, nové číslo vycházi nejpozději těsně před koncem předchozího měsíce.

Všechny články jsou přehledně uspořádány v knihovně, která čtenářům umožňuje vybrat si články podle svého vlastního zájmu.

Vypouštím z rukou sinavě modré měsíce a vydávám se na cestu. Z jejich svitu vyvěrá jemná melodie, v níž cítím chladný písek omývaný vlnami kdesi na vzdáleném pobřeží. Fobos a Deimos si prozpěvují cosi o strašném údělu toho, kdo by se pokusil uniknout z moci měsíce. Já o nic takového neusiluji, jsem šťastný, nebo si to alespoň namlouvám. Dříve jsem se na své noční toulky vydával pouze s jediným měsícem, jeho druh se k nám však připojil již před celými aeóny let. Na vzdálenější minulost si pamatuji jen matně, Fobos a Deimos také jen neradi hovoří o událostech, které předcházely našemu setkání. O svém dřívějším průvodci však Fobos složil poému, jejíž tóny občas přidává do svého svitu. Konec textu je podivně melancholický:

V chladném svitu měsíce nechtěl už být více, udolán byl touhou po ohni. Tak unikl svitu bledých selenitů, hranice se dočkal pohřební.

Nechápu, jak vůbec může průvodce opustit svůj měsíc, nejenom v bolestné přestávce mezi dvěma nocemi, ale navždy. Mě samotného tedy oheň vůbec neláká, ať už jde o hranici pohřební či o žár planoucí v nitru některých hvězd. Na svých nočních výpravách se proto takovým místům pokud možno vyhýbáme.

***

***

***

***

***

***

***

Z posledních sil jsem stihl zašeptat větu, kterou jsem se se svými měsíci vždycky loučil:

***

***

***

***

***

***